196 



blev splittet ad til alle Sider. Men da Lynet kom til det 

 egentlige Taarn , traf det en Jerntraad , der forbandt 

 Hammeren paa en Klokke med Hjulene i Taarnuhret; 

 denne Traad blev forflygtiget og efterlod kun en sort 

 Stribe langs ad Muren. Medens altsaa Træspiret foroven 

 var bleven ødelagt, havde en simpel Jerntraad af en god 

 Strikkepinds Tykkelse været tilstrækkelig til at lede Lynet 

 videre, uden at det anrettede nogen Skade. Ved Uhret 

 slap den metalliske Forbindelse op, hvorpaa Lynet fort- 

 satte sin Vei i Murværket, der led betydelig Skade. 



Et andet mærkeligt Nedslag foregik i en lille Mur- 

 steensbygning i Nærheden af Manchester, hvor der var 

 et Oplag af Rul; der hørtes en frygteUg Explosion, som 

 øiebhkkelig blev efterfulgt af Strømme af Regn, medens 

 Huset i nogle Minutter var indhyllet i Svovldamp. Den 

 ene Sidemur blev ved Explosionen reven løs fra Grunden 

 og i opreist Stilling flyttet et Par Alen ud; Muren inde- 

 holdt 7000 Sten og veiede 52,000 Pund. 



Ved disse mekaniske Virkninger af Lynilden er der 

 den MærkeHghed, at de for det Meste foregaae, hvor 

 Metaller støde sammen med slette Ledere. I Aaret 1761 

 slog Lynet saaledes ned i et Klokketaarn i London; Taar- 

 net bar et muret Spiir, som var forsynet med en Mængde 

 Jernankere; den øverste Deel var massiv og blot gjennem- 

 boret af en lang Jernstang, som foroven endte med et 

 Kors. ! denne Stang slog Lynet ned, men det fulgte 

 Jernet uden at gjøre nogen Skade eller efterlade noget 

 Spor paa dette. Derimod havde en stor Steen, som bar 

 Jernstangen, slaaet Revner til alle Sider, en meget stor 

 Aabning havde her dannet sig i Spirets Mur, og Lynet 

 havde derfra bevæget sig i Spring fra det ene Anker til 

 det andet; det sprang endog over i alle de Kramper, som 



