200 



om af et Vindstød; en Ildkugle kom derefter ud af Skor- 

 stenen og bevægede sig langsomt frem i Værelset i ringe 

 Høide over Gulvet. Ildkuglen, der omtrent var saa stor 

 som et Barnehoved, lignede efter Skrædderens Forklaring 

 en middelmaadig Kattekilling, der havde rullet sig sam- 

 men og bevægede sig fremad uden at bæres af Fød- 

 derne; dens Udseende var i det Hele mere glimrende 

 og lysende end flammende; Varme mærkedes slet ikke. 

 Kuglen nærmede sig til Mandens Fødder, men han und- 

 gik at berøre den ved forskjellige Bevægelser, der dog 

 alle udførtes meget langsomt; det synes, som om Kuglen* 

 har holdt sig nogle Sekunder i Nærheden af hans Been, 

 medens han sad og betragtede den opmærksomt. Derpaa 

 bevægede Ildkuglen sig nogle Gange til forskjeUige Sider 

 uden dog at fjerne sig synderlig langt fra Midten af 

 Værelset, men tilsidst hævede den sig langsomt i Veiret, 

 passerede tæt forbi Mandens Ansigt og gik skraat ud 

 gjennem et Hul i Skorstenen, hvor der om Vintren blev 

 anbragt et Kakkelovnsrør; dette Hul var overkUstret med 

 Papir, som blev revet af uden at beskadiges. Ildkoglen 

 steg nu langsomt op i Skorstenen, indtil den i en Høide 

 af omtrent 60 Fod over Jorden sprang med et forfærde- 

 ligt Knald, ødelagde den øverste Deel af Skorstenen og 

 kastede Levningerne ned i Gaarden. 



Naar man vil forhindre Lynets ødelæggende Virknin- 

 ger, maa man enten sørge for at bortlede det eller ogsaa 

 forhindre dets Dannelse ved at mætte Skyerne med mod- 

 sat Electricitet. Det Første kan skee ved f. Ex. at omgive 

 de Gjenstande, man vil beskytte, med et Metalnet, som 

 er vel afledet; Lynet vil da følge den gode Leder og 

 gaae udenom de mindre gode. Dette er naturligviis 

 baade kostbart og besværhgt og anvendes derfor aldrig ; 



