205 



Skelettet er ufuldstændigt, og hvad der er tilbage bragt 

 i nogen Uorden ; det seer aldeles ud som om et Rovdyr 

 havde havt fat derpaa og bortædt Hovedet, hele Rygraden, 

 Brystbenet, Kragenæbsbenet, en Deel af Bækkenet, og 

 bragt Resten saadan i [Jorden, at kun Halens og en Deel 

 af Lemmernes Knogler have bevaret deres naturlige For- 

 bindelse. Af disse Dele er det nu egenlig kun Halen, 

 som frembyder paafaldende Afvigelser fra det sædvanlige; 

 den bevarede Deel af Lemmerne er derimod aldeles fugleagtig. 

 Rigtignok har man troet, at Forlemmerne (Vingerne) hos 

 Archæopteryx lUhographica*) skulde have havt en anden 

 Bygning end den sædvanlige. Der er nemlig Aftryk i 

 Stenen ikke alene af Skelettet, men ogsaa af Sving- og 

 Styrefjerene, og de førstnævnte synes alle at udgaae 

 vifteformig fra et Punkt (Haanden eller Mellemhaanden), 

 medens de hos Fuglene ellers som bekjendt hovedsage- 

 ligen ere ordnede i 2 Rækker, der danne en Vinkel med 

 hinanden, den ene langs henad Haanden, den anden henad 

 Underarmen; men det tilsyneladende afvigende i Sving- 

 fjerenes Anordning hos Archæopteryx kunde maaskee 

 forklares af den Behandling, Skelettet saa aabenbart har 

 lidt, førend det sank til Bunds i det fine Kalkdynd, som 

 optog og opbevarede med den største Omhu og Finhed, 

 hvad der var tilbage. Derimod er Halen fuldstændig be- 

 varet og af en meget mærkelig Bygning. Fuglenes Hale- 

 skelet bestaaer jo ellers — og Fuglen maa saa forresten 

 være bygget som den vil, til hurtig eller langsom Flugt, 

 til Løb eller Dykning, være berøvet Flyveevnen, forsynet 



') Dette Navn er det ældste; Wagner kaldte den Griphosaurus 

 problemalicus, O wen Griphornis longicaudatus, senere Archæopte- 

 ryx macrurus. Jo mere ubekjendt, desto flere Navne! 



