210 



kaldt disse Honning tilvirkende, Bevægelsesevnen berøvede 

 »Arbeidere« for Myrestatens »Ammer«. (Revue de Zoo- 

 logie, 1860.) 



4. Den syttenaarige Cicade ( Cicada septendecim 



Linn.)*), Blandt Nord- Amerikas skadelige Insekter nævnes 

 ofte under Navn af »)the seventeen-year lociist« et Insekt, 

 som optræder regelmæsig hvert 17de Aar 1 umaadelige 

 Skarer, der let henlede Opmærksomheden paa sig ved den 

 gjennemtrængende Musik, som. de frembringe; at de i Al- 

 mindelighed opfattes som »Græshopper« (»locusts«), har 

 vistnok sin Grund i disse Forhold ( deres periodiske, 

 massevise Optræden og stærke Musik); det er imidler- 

 tid ikke en Græshoppe, men en Cicade**). At den netop 

 viser sig hver 17de Aar***), kan kun have sin Grund i, at 



*) Efter T. W. Harris: A treatise on some of the insects injurious to 

 vegetation, 3cl edition. Boston 1862. 



**) Cicaderne høre til Tægernes Orden, altsaa ligesom Græshopperne 

 til de Insekter, der ikke gjennemgaae en egenlig Forvandling, 

 men de skjelnes let fra Græshopperne ved Manglen af bidende 

 Munddele og Tilstedeværelsen af en Sugesnabel , med hvilken de 

 suge Planternes Saft. De have et stort Hoved, store Øine, en 

 plump Krop, 2 Par ulige store, klare Vinger med nogle faae, tydelige, 

 gaffeldeelte Ribber. Hos de ægte Cicader ere Hannerne dernæst 

 udstyrede med eiendoramelige musikalske Instrumenter, der ere 

 indrettede efter det samme Princip, som naar en elastisk Metal- 

 plade giver Klang ved at bues i den ene Retning og pludselig springe 

 tilbage i den modsatte, og anbragte paa Siderne af Kroppen bag 

 ved Vingerne; Hunnerne med en fra Bagkroppen udgaaende Lægge- 

 braad, der er formet som en doppelt Sav, for dermed at kunne 

 anbringe Ægene i Træernes Bark. Den her omhandlede Art har 

 en Vingestrækning af 2\—^\". 



'O F. Ex. i Maryland 1749, 1766, 1783, 1800, 1817, 1834; i Connecticut 

 1724, 1741, 1758, 1792, 1809, 1826, 1843. To Steder, som ligge 

 i Nærheden af hinanden, kunne i øvrigt gjerne hver have sine 

 »Græshoppe- Aar«, men altid med 17 Aars Mellemrum. Om det 

 fuldkomne Insekt slet ikke iagttages paa det enkelte Sted i alle 

 de mellemliggende Aar, siges vel ikke udtrykkelig i den foreliggende 

 Beretning, men synes nærmest at være Forfatterens Mening. 



