220 



de 10 kunne taale at føres 900 Mile bort af Havets 

 Strømme , uden at deres Spireevne dræbes af Salt- 

 vandet, og heri er der da givet en større Mulighed 

 for Udbredelsen af Planter fra Sted til Sted end man 

 tidligere har antaget. D. har udtaget Jord mellem Rød- 

 derne af Drivtømmer, som længe havde flydt om paa 

 Havet, og deri fundet Frø, som spirede, da det blev saaet. 

 I Aadsler af frøædende Fugle, som drive om paa Vandet, 

 kunne Frøene længe bevare deres Spireevne, især i Kroen; 

 Fugle, som af heftige Storme forslaaes til fjerne Verdens- 

 dele, kunne paa lignende Maade medbringe til disse Frø, 

 som endnu ikke have mistet deres Spirekraft; naar de i 

 udmattet Tilstand komme til Kysten, blive de let et Bytte 

 for Rovfuglene, og i disses Skarn eller ophulkede Boller 

 af ufordøielige Dele vil man da kunne finde enkelte spire- 

 dygtige Frø. Det samme kan være Tilfældet, naar fiske- 

 ædende Fugle fortære Fisk, der have slugt Frø af Vand- 

 planter. Hvor lidt Jord der end klæber ved Fuglenes 

 Fødder, vil dette dog kunne give Anledning til en Plante- 

 vandring; men betænke f. Ex. blot, hvor mange tusinde 

 Vagtler, der hvert Aar sætte over Middelhavet. Endelig 

 ville Isbjerge kunne flytte Plantefrø med sig i den Jord, 

 som ofte bedækker dem, til forholdsvis fjerne Steder, og 

 D. forklarer paa denne Maade, at Madeiras Flora har en 

 forholdsvis nordisk Gharakteer, eftersom Isbjerge, rimehg- 

 vis i den saakaldte Glacial-Periode , have efterladt sig 

 utvivlsomme Spor paa denne 0. Det er noksom bekjendt, 

 at det faste Lands Bedækning med Is, som nu er ind- 

 skrænket til Polarlandene og de høieste Bjergegne, tidligere 

 i alle Verdensdele har havt en langt større Udbredning 

 end nu. Stribede og polerede Klippeflader, Klippeblokke, 

 der ere førte langt bort fra deres oprindelige Hjemstavn, 



