228 



Planteformerne efter Godtbefmdende; det er heller ikke be- 

 grundet paaOvereensstemmelse i Opholdssted ogLevemaade, 

 eftersom Former af samme Gruppe ofte afvige betydeligt fra 

 hinanden i denne Henseende, og omvendt. Der er noget 

 mere i det naturlige System end en blot Sammenstilling 

 af Formerne efter Lighed og Ulighed; heller ikke er det 

 alene et Middel til at forkorte Fortegnelsen over en given 

 Forms Kjendemærker, idet dens Henførelse til et bestemt 

 Sted i Systemet jo strax oplyser os om en Mængde Eien- 

 dommeligheder ved den, som det saa er overflødigt at 

 opregne. Man har sagt, at dette ubekjendte Noget, som 

 man søgte at udtrykke ved det naturlige System, var 

 Skaberens ubekjendte Plan for den organiske Natur; men 

 dette Ubekjendte, som gjør, at man kan sammenstille de 

 organiske Væsner efter deres nærmere og fjernere saa kaldte 

 »Slægtskab« i Slægter, Familier, Ordener, Klasser osv., 

 er netop deres Slægtskab i Ordets sædvanlige og egen- 

 lige Betydning, d. v. s. deres fælles Nedstamning i 

 nærmere eller fjernere Grad. Den dermed følgende 

 Arvelighed af visse Forhold, medens andre modificeres, 

 forklarer ogsaa, at det er saa vanskeligt at give bestemte 

 Regler for, hvilke Eiendommeligheder der ere vigtige, 

 d. V. s. betegnende for større Afdelinger, eller kun have 

 Betydning som Kjendemærker for Grupper af lavere Rang. 

 Erfaringen viser snart, at de Forhold, som udtrykke Leve- 

 maaden og betegne Dyrets eller Plantens almindelige 

 Plads i Naturens Husholdning, f. Ex. Hvalens Lighed 

 med Fiskene , kun have en underordnet Vigtig- 

 hed, ja man kan næsten sige, at jo mindre Betydning 

 et Organ har med Hensyn til særUg Levemaade, desto 

 vigtigere og brugbarere er det for Systematiken. Organer 

 af stor physiologisk Betydning afgive unegtelig ofte gode 



