246 



Jeg maa endnu med et Par Ord omtale noget, der 

 var anført i Indholdsfortegnelsen til den sidste Forelæs- 

 ning, nemlig at naar to Legemer bryde Lyset lige stærkt, 

 kan det ene ikke sees, naar det er indeni det andet, og 

 i Forbindelse dermed vil jeg sige et Par Ord for at fuld- 

 stændiggjøre det, jeg tidligere har sagt om Tilbagekast- 

 ning og Brydning. Jeg har her et Stykke Glas med 

 blanke, parallele Overflader, og naar Lysstraalerne træffe 

 det, ville nogle af dem kastes tilbage, saaledes at Udfalds- 

 vinklen er lig Indfaldsvinklen , andre ville gaae igjennera 

 Glasset og kunne findes paa den anden Side af dette. 

 Efter at Lysstraalerne ere gaaede igjennem den øverste 

 Overflade og komne til den nederste, slippe de ikke alle- 

 sammen igjennem denne og ud i Luften, men nogle af 

 dem kastes atter tilbage, uagtet rigtignok den største 

 Deel gaaer igjennem og brydes ud i Luften; der vil følgelig 

 være Tilbagekastning baade ved den nederste og ved den 

 øverste Overflade, og vi see, at hvor der finder Brydning 

 Sted, vil der ogsaa være Tilbagekastning. Lad ab være 



den Lysstraale, som træffer Overfladen af Glaspladen; den 

 vil brydes i Glasset mod Indfaldsloddet i Retningen bc^ 

 og ved Udtrædelsen af Glasset fra denne i Retningen cd^ 

 men her ved b bliver en Deel a Lyset tilbagekastet, og 

 det samme er Tilfældet ved c. En anden Deel bliver 



