248 



imellem dem, fordi der ikke er nogen Brydning. Derfor 

 \il, som jeg har sagt i Indholdsfortegnelsen, (Lindsen af) 

 et Oxeøie*), som nedsænkes i Vand, blive usynlig; det 

 vil see ud aldeles som Vandet, uagtet det er et fuldkom- 

 men forskjelligt Stof. 



Derimod naar Lysstraalerne gaae fra et Legeme til 

 et andet af forskjellig Brydbarhed , vil der altid fmde en 

 Tilbagekastning Sted ; hvis man derfor tager to gjennem- 

 sigtige Legemer, der have forskjellig Brydningsevne og 

 blander dem sammen, kan Tilbagekastningen foregaae 

 saa hyppigt, at Blandingen bliver aldeles uigjennemsigtig. 

 Af den Grund er f. Ex. Skum paa Havet, der ikke er 

 andet end Vand blandet med Luft, hvidt som Snee, og 

 hvis man betragter Sneen, saa ere de enkelte Smaadele 

 af den, som bestaae af Isnaale, fuldkommen gjennem- 

 sigtige, men selve Sneen bliver et uigjennemsigtigt Le- 

 geme, fordi Isdelene ere blandede med Luft, og hver 

 Gang Lysstraalerne gaae fra en Isdeel til en Luftdeel, 

 finder der en Tilbagekastning Sted, hvilket til sidst be- 

 virker, at intet Lys gaaer igjennem, eller at det hele 

 bhver uigjennemsigtigt; saaledes ville vi paa Bjergene 

 kunne iagttage, at naar Luften ved det uhyre Tryk af de 

 ovenpaa liggende Masser er trykket ud af Sneen, forvandles 

 den fra hvid Snee til klar, reen og gjennemsigtig Is. 

 Jeg kan ogsaa oplyse dette ved et Forsøg med et Stykke 

 Trykpapir; dette Papir har, som I vide, en Gang været en 

 vællingagtig Masse, der tildeels var gjennemsigtig, fordi 

 Papirstrevlerne vare blandede med Vand, og der tabtes 

 ikke meget Lys ved Overgangen fra Trevlerne til Vandet, 

 fordi de omtrent havde samme Brydningsevne. Efter at 



*) Den engelske Text har blot »Øiekuglen af en Oxe% taler ikke om 

 »Lindsen«. Vi formode imidlertid at dette er Meningen. 



(Red. Anm.) 



