254 



paa betragte de smaae Vanddele, idet de bevægede sig og 

 ordnede sig i Krystaller. Jeg vil nu vise Eder noget 

 lignende, idet jeg vil lade et Stof fryse — ikke Vand, 

 thi jeg kan ikke godt faae Vandet til at fryse, naar en 

 kraftig Straale fra den elektriske Lampe skinner paa det; 

 men jeg vil tage et andet Stof, nemlig en Opløsning af 

 Salmiak, som jeg kan lade fryse eller rettere stivne og 

 krystallisere ; thi Frysningen er ikke andet end en Kry- 

 stallisation, men man vilde ikke gjerne anvende Ordet 

 Frysning paa dette Forsøg. Jeg anbringer nu et tyndt 

 Lag af denne Fugtighed, som indeholder Salmiak, paa en 

 Glasplade (noget lignende som Vandet paa Vinduesruden), 

 anbringer den, hvor før Billedet blev anbragt, lader det 

 elektriske Lys falde paa den og opfanger det forstørrede 

 Billede paa Skjærmen, og I see nu, hvorledes Salmiak- 

 krystallerne skyde frem paa Billedet, hvor hurtigt og livhgt 

 de dannes og ordne sig ved Siden af hinanden, aldeles 

 paa samme Maade som Iskrystallerne paa Vindues- 

 ruden. 



Jeg vil derpaa søge at forklare Eder det vidunder- 

 ligste af alle instrumenter — det menneskelige Øie. 

 Kaster Eders Blik paa en af disse Figurer, som fore- 

 stiller et lodret Gjennemsnit af Øiet, og ! ville da let 

 forstaae Indretningen af det. Den forreste Deel af Øiet, 

 som ligner noget et Uhrglas, kaldes Hornhinden; bagved 

 den er der et Hdet Rum, fyldt med en Vædske, som 

 kaldes Vandvædsken, og bagved den findes et lidet Legeme 

 af en geleeagtig Masse, som kaldes Krystallindsen; bag- 

 ved den igjen findes den største Deel af Øiets Masse, 

 som kaldes Glasvædsken. Naar jeg nu betragter mine 

 Tilhørere, og En af dem kunde see bagfra ind i mit 



