266 



til Kjæben, seer Zoologen, om den Form han har for sig 

 er fra den nye eller den gamle Verden , og dette er ikke 

 en kunstig Sondring, men tvertimod i hver af disse Ræk- 

 ker slutter Slægt sig ganske naturligt til Slægt og vilde 

 slet ikke passe ind i den modsatte Række, hvor megen 

 ydre rormlighed der end ofte er mellem de tilsvarende 

 Led af begge Rækker. Det er et af disse interessante 

 Forhold, som vise, at der til Grund for Dyrenes geogra- 

 fiske Udbredning ligger Love af en høiere iNatur. som 

 intet have at gjøre med de klimatiske Forhold. Det er 

 nu en Selvfølge, at Vestindiens Leguaner høre til den 

 amerikanski? Række, men dernæst er det paafaldende, at 

 den langt overveiende Deel af dem hører til Træ-Legua- 

 nerne; Jord-Leguanerne repræsenteres kun af en eneste 

 Slægt. — Efter dem komme Gekkonerne, Snoge- 

 øglerne og de ægte Firbeen (Ameiverne) med 

 12 — 14 Arter hver; fremdeles Krokodilerne , hvis man 

 vil regne dem med til Øglerne, med to Arter af ægte 

 Krokodiler. Om disse 4 Familier kan man med tilnær- 

 melsesvis Rigtighed sige, at 20 — 30 pCt. af Familiens 

 samtlige amerikanske Arter forekomme i Vestindien; men 

 dette er langtfra Tilfældet med Padderne og Skildpadderne, 

 hvor Forholdstallet bliver meget mindre. Af Skildpad- 

 derne mangle de blødhudede og i det hele bløde Flod- 

 skildpadder (Trionyx), hvoi if 3 Arter beboe de store 

 nordamerikanske Floder, ganske; dette er dog ikke saa 

 besynderligt, da disse Skildpadder fortrinsvis holde sig til 

 de større Søer og Floder (Misisippi, Nilen, Euphrat, 

 Ganges); de faae Landskildpadder, som findes i Vest- 

 indien, ere rimeligvis indførte fra Syd-Amerika; oprindelig 

 forekomme de, synes det, slet ikke i Vestindien, som 

 maaskee er den eneste af Amerikas zoologiske Provindser, 



