267 



« 



naar undtages den allernordligste og den allersydligste, 

 hvorom dette kan siges; derimod findes der enkelte 

 Sumpskildpadder (Emydes), alle af den nordlige Form, 

 hvortil de nordamerikanske og europæiske høre*), men 

 faae i Sammenligning med den store Mængde, som fin- 

 des paa Amerikas Fastland. Derimod have Havskild- 

 padderne (Ghelonia) deres rette Hjem ved Antillernes 

 Bredder; der finde de nogle af deres bedste Ynglepladser, 

 ubeboede Ryster og Sandøer, paa hvilke de om INatten 

 kunne kravle op og lægge deres Æg; at Havslangerne 

 mangle er derimod en Selvfølge, da de kun findes i det 

 indiske og stille Hav. Tales der i Vestindien om Hav- 

 slanger, menes der store bidske, slangelignende, plettede 

 eller tigrede tiavaal. 



Vi skulle siden udhæve nogle af de vigtigste Slægter 

 og Arter, som beboe det vestindiske Ørige. Her ville vi 

 endnu besvare det Spørgsmaal: med hvilken anden 

 Fauna har den vestindiske meest Lighed? Svaret 

 derpaa vil lyde: med de Dele af det tropiske Ame- 

 rika, som omgive den mexikanske Havbugt mod 

 Syd og Vest, thi en Deel Arter og det overveiende 

 Antal af Slægter ere fælles for Vestindien og det om- 

 givende Fastland. Hvad Arterne angaaer, skal jeg her 

 kun nævne et Par Exempler f. Ex. den store Agua- 

 Tudse, som paa Fastlandet er udbredt over hele den 

 varme Deel af Syd- og Mellem-Amerika og som fore- 



*) Nemlig de, som virkelig kunne trække Halsen lige ind under 

 Skjoldet; de lil den sydlige Typus horende, som have hjemme 

 i Syd-Amerika, Afrika og Australien, bøie Halsen til Siden og 

 skjule derved Hovedet og Halsen under Skjoldets Rand, men 

 kunne ikke trække Hovedet ind i det af Skjoldets 2 Halvdele 

 (Skaller) dannede Hus. 



18* 



