295 



c. 50 saadanne Unger i et af disse skjulte Tilflugtssteder^ 

 men en halv Time efter, da de vilde opsøge den igjen, 

 fandt de kun Sporene af den opmærksomme Moders 

 Frem- og Tilbagemarcher; hun havde strax ført den læn- 

 gere bort til et mere sikkert Tilflugtssted. Hun fodrer 

 dem ogsaa med opgylpet Føde i denne deres hjælpeløse 

 Tid, og i denne Periode hører man da baade den gamles 

 Hjæffen og Ungernes Piben, som om det var en Hund og dens 

 Hvalpe, hvorved disse søge at udtrykke, hvad de trænge 

 til, hin at den er rede til at yde dem sin Beskyttelse — 

 og det er saaledes forklarligt, at Krokodilerne lokkes ved 

 Hundens Gøen, Hunnerne for at beskytte, Hannerne der- 

 imod for at æde deres formeentlige Unger. 



(Fortsættes.) 



