292 



løbe, altsaa langt større Rigdom af Ild end der virkelig 

 er tilstede. 



Jeg vil dernæst hendrage Eders Opmæriisomhed paa 

 en anden Gjenstand, som var opført i Indholdsfortegnelsen 

 til sidste Forelæsning, men som jeg ikke fik Tid til at 

 omtale, nemlig den særegne Virkning paa Øiet, som jeg 

 benævnede med det fremmede Ord Irradiation. I 

 erindre vel, hvad der blev udviklet i sidste Forelæsning, 

 at naar jeg betragter En af Eder, er der paa den bageste 

 Deel af mit Øie et tydeligt, men omvendt Billede af den, 

 jeg seer paa. For Øieblikket er det kun svagt oplyst, 

 men lader os antage, at hans Ansigt, istedenfor at mod- 

 tage denne svage Belysning fra disse Lamper, er stærkt 

 belyst, at det f. Ex. skinner med en Lysstyrke omtrent 

 som Solens, saa vil Billedet af hans Ansigt paa Nethinden 

 af mit Øie paa Grund af det stærke Lys strække sig ind 

 over det tilgrændsende Rum og blive lidt større, saa at 

 jeg vil see hans Ansigt større , end det i Virkeligheden 

 er; og jo længer jeg kommer bort fra det, desto større 

 vil det forekomme mig. Jeg har her tegnet to Ringe, 

 som jeg vil bede Eder at henvende Eders Opmærksom- 

 hed paa; den sorte har nøiagtig samme Tykkelse som 

 den hvide , men for dem, som betragte dem i nogen Af- 

 stand, vil endogsaa ved denne Belysning den hvide Ring 

 synes at have større Tvermaal, end den sorte, uagtet de 

 ere fuldkommen eens. Jeg vil nu belyse dem med det 

 stærke Lys fra den elektriske Lampe, og Enhver vil da 

 faae Indtrykket af, at den hvide Ring er den største, 

 og det desto mere, i jo længere Afstand han er; og naar 

 jeg kun belyser den ene Halvdeel af den hvide Ring, vil 

 man tydehg kunne see, at den belyste Halvdeel synes at 

 have større Tvermaal end den anden ikke belvste. Heraf 



