306 



Fig 7. der ofte blive siddende i mange (12 — 15) 



Aar og have en større Længde end 



fSfff 



der i Almindelighed findes hos disse 

 Grene — de ere i Gjennemsnit 1^ 

 Fod lange — men de udmærke sig 

 især ved den eiendommelige Maade, 

 hvorpaa de afkastes. Dværggrenene 

 hos de fleste Træer blive nemlig 

 siddende henvisnede, ofte mange Aar 

 m§ efter at de have hørt op med at voxe 



og danne Blade; hos Egen og Poppelen 

 derimod afkastes de, medens de endnu 

 ere i fuld Livsvirksomhed, og man 

 vil om Efteraaret finde dem liggende i 

 Mængde paa Jorden (de minde om lange 

 tynde Knogler) og bærende friske Blade 

 i Toppen; ved Grunden derimod sees 

 der nedenfor den med Bark beklædte 

 Deel en kegleformig Tap (Fig. 7 a og 8 a), 

 J^' der har en ganske frisk Brudflade, og 



En 16-aarig Dværggreen paa Greueu , hvor Dværggreueu har 



af Graapoppelen, i/g af 



den nat. størr. Ved a slddct, vil mau fiude eu tUsvareude 



sees Tappen. Fordvbniug (Fig. 6b)*). Denne Afkast- 



Fig. 8. 



ning af Dværggrenene hos Egen og 



Poppelen svarer saaledes ganske til den, 



som om Efteraaret finder Stod af Bladene 



og som ifølge Hugov. Mohls Iagttagelser, 



bevirkes ved en eiendommelig Nydannelse 



Den nederste Deel af en af Celler i et tyudt Lag af Cellevæv, 



Dværggren af Graapoppe- 



len, i nat. Størr. a Tappen, der gaaer tværs igjennem den nederste 



Disse eiendommelige Dværggrene have af de tydske Forstmænd 

 faaet en egen Benævnelse og kaldes »Abspriinge« 



