317 



til den charakteristiske Lagdeling af Kronen (Fig. 21 — 23). 

 Paa den anden Side skylde disse Træer Dværggrenene alene 

 hele deres Løvrigdom — uden disse vilde Fyrren staa ligesaa 

 nøgen og bladløs som en Cactus, da alle de egentlige 

 Grene kun have meget smaa, skjælagtige Bladrudimenter, 

 men ingen udviklede Blade — og denne er, uagtet Bladene 

 i og for sig ere smaa, meget anselig, da man her paa 

 samme Tid seer den hele Bladmasse, som er dannet i 

 Løbet af tre Sommere, medens hos Løvtræerne med 

 affaldende Blade disse alle tilhøre den sidste Sommer. 

 Dværggrenene ere ikke hos alle Fyrrearter fordeelte langs 

 med Aarsskuddene ganske paa samme Maade, og ved de 

 Forskjelligheder, som i denne Henseende gjøre sig gjæl- 

 dende, er man ofte istand til ved første Øiekast at kunne 

 adskille Arter, som ellers i andre Forhold have megen 

 Lighed*). 



*) Dette gjælder saaledes for at tage Exempler fra Arter, som hos 

 os kunne sees i Haver og Skove, med Hensyn til Pinus austriaca, 

 P. monspeliensis og P. Pinaster; hos den første af disse indtage 

 Dværggrenene hele Aarsskuddets Længde og staae kun i ringe 

 Afstand fra hinanden, hvorved der i Forbindelse med Bladenes 

 mørkegrønpe Farve frembringes en tæt og mørk Krone; hos begge 

 de sidste derimod komme de ikke til Udvikling paa den nederste 

 Deel af Aarsskuddet, som saaledes forneden er ganske nøgent, 

 medens de forresten ere mere spredte og bære længere og lyse- 

 grønne Naale; men disse opnaae hos P. monspeliensis allerede i 

 det første Åar næsten deres fulde Længde, hvorimod de hos P. 

 Pinaster vedblive at voxe, saa at de paa det 3 Aar gamle Aarsskud 

 ere dobbelt saa lange som paa det sidstdannede og dertil meget 

 tykkere og løst nedhængende. Hertil kommer endnu et andet For- 

 hold, som bidrager til at give denne Art en egen Habitus, nemlig 

 at Dværggrene ikke sjelden voxe ud til egentlige Grene, og at lige- 

 ledes de krandsstillede Knopper ofte danne Skud det samme Aar, 

 de ere fremkomne, hvorved den i sin hele Væxt faaer en ualminde- 

 lig Yppigheds og Frodigheds Præg. 



