a24 



Under ugunstige Forhold kunne Dværggrenene, navnlig 

 hos visse Arter af Pæretræer, være ganske ufrugtbare og 

 stemme da i Form overeens med Bøgens Dværggrene. 

 Der findes saaledes i vor botaniske Have et Pæretræ 

 (Pyrus amygdaliformis), hvis Dværggrene næsten alle have 

 denne Beskaffenhed (Fig. 27) og i en Alder af 15 — 20 Aar 

 kun have en Længde af 8 — 4 Tommer. 



Foruden Frugttræerne er der flere af de i vore Haver 

 almindelig dyrkede Buske, hvis Dværggrene navnlig som 

 blomster- og frugtbærende spille en vigtig Rolle; dette 

 gjælder fornemmelig omde til Berberis- og Ribsslægten 

 hørende Arter. Berberisserne stemme tildeels overeens 

 med Fyrren, hvad Dværggrenenes Forhold til Aarsskuddet an- 

 gaaer; thi dette (den lange Green) har kun meget rudimen- 

 tære Blade under Form af Torne (svarende til de brune 

 Skjæl hos Fyrren), og Knopperne i Hjørnet af disse ufuld- 

 komne Støtteblade udvikles samme Aar og danne Dværg- 

 grene, der enten alene bære en Roset af Blade eller 

 tillige Blomster. Den regelmæssige og tætte Fordehng 

 saavel af Blade som Blomster (og senere af Frugterne), 

 der giver disse Buske deres eiendommelige Skjønhed og 

 Yppigheds Præg, bevirkes alene ved Dværggrenene, og 

 uden disse vilde Berberissen staae ligesaa bladløs og nøgen 

 som en Cactus. Hos Stikkelsbærbuskene sees hgeledes 

 Torne, der have næsten samme Form og ganske den 

 samme Stilling som hos Berberissen, og i Hjørnet af disse 

 Torne sidde hgeledes Dværggrene, men ved en nærmere 

 Betragtning vil man snart overbevise sig om, at Tornene 

 her have en ganske anden Oprindelse — de ere nemlig 

 Barktorne, som udgaae fra Bladpuderne — og desuden 

 er der den væsentlige Forskjel, at her findes normale 

 Støtteblade, og Knopperne i Hjørnet af disse (hvoraf Dværg- 



