345 



som ganske vist frembringes af Krybdyr og navnlig af 

 Padder, skjøndt det er vanskeligt at sige med Bestemthed 

 af hvilke. Paa visse Aarstider lyder der næsten hver Nat 

 en uafladelig Snorken fra Skoven ; det er Stemmerne af 

 de utallige Løvfrøer, som opholde sig i de store bugede 

 Blade af de pragtfulde Tillandsier og i disse naturlige 

 Vandbeholdere altid finde Fugtighed og Kølighed. Der- 

 imod seer man dem sjelden, og deres udviklede Springe- 

 evne vilde i al Fald gjøre det vanskeligt at fange dem; og 

 røbede deres kraftige Stemme dem ikke om JNatten, vilde man 

 neppe ane deres Tilværelse; at de ere hyppige nok, hører 

 man nu; det ligner stærkt en uforbederhg Snorkers Ex- 

 pektorationer , men lyder meget stærkere ; undertiden 

 minde de om den sukkende Lyd ombord i et Skib, der 

 arbeider haardt i svær Sø.« »Som jeg nu nedskriver 

 dette, en smuk Juni-Nat, hilses jeg fra alle Sider med 

 forunderhge Lyde. Gekkoens skarpe kvækkende Røst, der 

 ligner Klangen af en Barnetrompet eller den Lyd, som 

 fremkommer, naar man stryger en Pind hen over Tænderne 

 af en Redekam, den kjender jeg; men der er en anden 

 klar skingrende Tone , som høres ved [Midnatstid fra 

 enhver Deel af den maanelyse Skov, i smukke Triller og 

 med ustandselig Udholdenhed; jeg vilde antage den for 

 en Fuglerøst, hvormed den har stor Lighed, naar det ikke 

 var en aldeles forkeert Tid og Sted dertil; som jeg nu 

 lytter til de sig til en sand Concert blandende Røster, 

 kan jeg skjelne to, som synes at svare hinanden med et 

 hurtigt og regelmæsigt Skifte, den ene netop en Tone 

 høiere end den anden ; det er rimeligvis Han og Hun (?) 

 af en Løvfrø, som saaledes svare hinanden.« 



Paa Haiti har man det Sagn, at nogle Frøer, som 

 man hører kvække om Aftenen i Sumpene omkring Port 



