352 



hen ad hans Kjolekrave. I næste Øieblik er den nede 

 paa Bordet! Men kan det virkehg være den samme? 

 for et Øieblik siden havde den den meest glimrende 

 guldgrønne Farve, naar undtages en Deel af Halen, der 

 var purpurrød; men nu er den, som var den berørt med 

 en Troldmands Stav, sodbrun over det hele og bliver 

 hvert Øieblik mørkere og hæsligere! Men i næste Øie- 

 blik er den Sindsbevægelse, — hvad enten det nu var 

 Vrede eller Frygt — som fremkaldte dette Farveskifte, 

 forbi, og dens vakre grønne Skrud funkler i det prægtige 

 Sollys ligesom før.« »Deres Behændighed er aldeles for- 

 bausende; hvor langt de end springe, udføres Springet 

 paa det allernydeligste, de dale netop ned paa det Sted 

 hvor de ville, naar de springe fra Green til Green ; hvilket 

 forudsætter en beundringsværdig Skarphed i Øiet til at 

 maale Afstanden og beregne den Muskelkraft, som skal 

 anvendes.« 



»En Gang, fortæller Gosse fremdeles, da jeg havde 

 besteget Bluefields Ridge paa Jamaica, blev jeg en 

 fodlang An ol i s af en frisk grøn Farve vaer, som sad paa 

 en lille Træstamme med Hovedet nedad og opmærksomt 

 iagttog mine Bevægelser. Min Ledsager foreslog at fange 

 den ved at hste en Seilgarnsløkke om dens Hals, medens 

 vi fængslede dens Opmærksomhed ved at fiøite*)«. Det 

 lykkedes; leende bandt G. en Løkke af Seilgarn til Enden 

 af en tynd Green og gik med denne i Haanden forsigtig 

 hen imod den, fløitende en munter Melodi; til hans store 

 Forundring tillod den ham at trække sig Løkken over Hovedet; 

 i næste Øieblik sprællede den forbittret i Luften, beed ad 



*) Ed i Vestindien velbekjendt, gammel Maade at fanae disse og 

 andre Øgler paa; de skulle tildeels endog selv springe i Løkken, 

 naar man holder den hen imod dem. 



