354 



søge at bide En i Fingrene , skjøndt i Reglen uden 

 synderlig Virkning. At de skulde benytte den omtalte 

 Strubehud for ved dens Lighed med en Blomst eller 

 Sommerfugl at hidlokke andre Insekter, er der ingen 

 Grund til at antage, da Iagttagelsen taler derimod, ligesom 

 man ogsaa maatte antage, at de i saa Fald snarere vilde 

 holde den saa stille som mulig end i en uafladelig vifte- 

 agtig Bevægelse. 



Man har været en Deel uenig om hvoraf disse Øgler 

 leve; Sagen er at deres Føde, som saa mange andre 

 Øglers, er blandet, hvilket Undersøgelsen af deres Mave 

 viser, deels bestaaende af Bær, deels af de forskjelligste 

 Insekter. Gos se har selv seet dem æde visse vilde Bær, 

 men ogsaa ofte seet dem fange Insekter; dette er maaskee 

 Grunden til, at de ere saa hyppige i Udhusene, baade paa 

 Væggene og paa Tagets Sparrer, samt paa »visse Steder,« 

 hvor der opholder sig en Mængde Fluer med grønt Bryst og 

 purpurfarvet Bagkrop ; en Gang jagede G. efter en Sommer- 

 fugl paa Toppen af Bluefields Ridge og var lige ved 

 at kaste Nettet over den, da han hørte en let Raslen i 

 Løvet og blev opmærksom paa, at Sommerfuglen flagrede 

 som om den ikke kunde komme bort; G. troede først, 

 at den var bleven fanget i et usynhgt Edderkoppevæv, 

 indtil han opdagede, at den var bleven nappet af en 

 lille grøn An oli s, hvis Farve saa aldeles stemte med 

 de omgivende Buskes, at han slet ikke var bleven den 

 vaer , uagtet hans Øine vare fæstede paa Stedet for 

 Sommerfuglens Skyld. G. har ogsaa seet dem plyndre 

 Edderkoppenettene og tage Stade paa en Portstolpe med 

 Hovedet vendt nedad mod den Mængde Myrer, som løb 

 frem og tilbage der; hver Gang en Myre kom i Nærheden 

 af Øglen, blev den snappet; den løb ikke efter dem, men 



