' 361 



Hjørnerne af Stuen paa Gulvet, komme kryhende frem 

 under Dørene, skjule sig i Revnerne mellem Brædderne, 

 mellem Bøgerne paa Hylden og Papirerne paa Bordet, og 

 skyder man et Vindue op, slrax løber der et Par af disse 

 uskyldige og vakkre Smaadyr ud, som have ligget skjulte 

 i Karmen, i den Grad ere de i Stand til at snige sig ind 



En lille Gekko (Sphæriodactylus). Særskilt er afbildet en Fod, seet fra neden, for at 

 vise Hæfteredskaberne bos denne Slægt. 



allevegne ligesom Kakerlakerne. Deres Hyppighed har 

 gjort Beboerne fortrolige med Synet af dem, og de be- 

 tragtes ikke med mere Frygt eller Afsky, end vi føle for 

 de Fluer, som sætte sig paa vore Vinduesruder eller 

 summe i Firogene. Tidligere have de rigtignok været 

 Gjenstand for en vis Overtro; det heed sig at deres Spyt 

 var sort og giftigt og frembragte Hævelse, hvor det ramte, 

 som maatte fordrives ved de mod Skorpionbid anvendte 

 Midler; vel gjorde de ikke Fortred, saa længe man lod dem 

 krybe 1 Ro op og ned ad Væggene, men standsede man 

 og betragtede dem tæt ved, vilde man see det sorte Spyt 

 samle sig i deres Mund, og da var det bedst at tage sig i 

 Agt — en taabelig Overtro, hvortil maaskee deres smækkende 

 Røst, som minder om Lyden naar der spyttes, har givet 

 Anledning. Man maa tvertimod ansee dem for morsomme 

 og nyttige Dyr, der gjøre Jagt paa alt, hvad der ligner 

 en Flue eller en Myg. Skjøndt de fare omkring med 

 mange Bugtninger, ere de dog ikke hurtigere end at de 

 ere lette nok at fange, om end Halen ved denne Leilighed 

 let gaaer med i Løbet. Deres smaae, hvide, runde kalk- 



