362 - 



skallede Æg anbringe de i gammelt Straa og andet Affald 

 eller skjule dem mellem Brædderne eller lægge . dem 

 i gamle ubeboede Termitreder. Deres Evne til at holde 

 sig fast synes at være svagere end hos de større Gekkoner; 

 de kunne ikke gaae hen ad et Stykke Glas med Ryggen 

 nedad, ja end ikke holde sig fast til en Rude, men glide 

 langsomt ned ; derimod kunne de holde sig fast ved 

 et malet Brædt med Ryggen nedad, naar de faae Tid 

 til at belave sig derpaa; alligevel falde de, naar Brædtet 

 pludselig bhver vendt om eller de forsøge at gaae i 

 denne omvendte Stilling, men paa ujevne Flader lykkes 

 det bedre. Disse smaae Gekkoner synes mere at være 

 Dagdyr end de andre, skjøndt Pupillen ogsaa hos dem 

 trækker sig sammen til en lodret Ellipse i Solen, og 

 Farvetegningen at være fast, uden det Farveskifte, som 

 vi have omtalt hos de store Former. 



»Saa snart den Fremmede sætter sin Fod paa An- 

 tillernes Kyst, vækkes hans Opmærksomhed ved en Raslen 

 af det tørre Løv og en Faren frem og tilbage mellerii de 

 tornede Buske, som indfatte Kysten; overalt opdager han 

 den saakaldte Ameiva eller »Ground-Lizard« med sit 

 milde Udtryk og vakre Tegning, snart kradsende i Sandet 

 ligesom en Fugl, snart kiggende ud under et grønt Blad 

 eller listende sig afsted med Struben og Bugen slæbende 

 mod Jorden, snart skydende hen over Grønsværet med en 

 saadan Hurtighed, at den snarere synes at flyve end at 

 løbe. Langs med Landeveiene, i Negernes Haver, paa 

 Græsgangene — overalt seer han dette smukke og vevre 

 Dyr, og hans Fordomme maae være meget indgroede, 

 hvis han kan lade være at beundre dets fine Træk, dets 

 beskedne, men vakre Tegning, dets frygtsomme, men 

 straalende Øie, dets yndige Bevægelser og fugleagtige 



