367 



i Asien og Afrikas tørre Egne, som lægger sine Æg i 

 Sandet; dernæst de amerikanske Kvælerslanger 

 (Boaerne, medens Pythonerne i den gamle Verden lægge Æg) 

 samt adskillige andre Slanger, f. Ex. vor Hassel-Snog (Coro- 

 nella læ vis); af Øglerne er det sandsynligvis Tilfældet 

 med alle til Snogeøglernes Familie hørende Former; i de 

 ægte Firbeens Familie er vor levendefødende Øgle ( L a c e r t a 

 vivipara) derimod i denne Henseende en Undtagelse. 

 Det er en almindelig Regel, at Krybdyrene ved Fødslen, 

 hvad enten de fødes levende eller udklækkes af Æg, ere 

 smukkere og livligere tegnede end de voxne, og at Teg- 

 ningen bliver mattere og mere udvisket med Alderen. 

 Æglægningen synes hos de fleste vestindiske Øgler, med 

 Undtagelse af de ægte Leguaner, at gaae for sig hele Aaret 

 igjennem eller i al Fald en større Deel af Aaret, og saa- 

 ledes bødes der paa det ringe Antal, som lægges hver 

 Gang. *) 



Der staaer endnu tilbage at sige et Par Ord om en 

 mærkelig Øgleform, som De ogsaa vil kunne træffe paa 



Hoved og Hale af en Ormogle (Amphisbæna). 



vore danske Antiller, nemlig Ør m -Øglerne (Am- 

 phisbæna); det er ormformige, lemmeløse, meget kort- 

 halede Krybdyr, hvis Krop, Hoved og Hale ere hge tykke 



*) HosEumeces agilis fandt G. Ungerne i Februar-April Sy^o" lange, 

 hos Ameiva dorsalis 4 Æg, 2 i hver Æggeleder, 1 Mai; Æggene 

 af den store Gekko (Piatyd. rapicauda) fandt G. i Oktober-Februar; 

 af de smaa Gekkoner i Februar-Mai. Hos Anolis'erne finder man 

 endog kun et Æg udviklet ad Gangen, niedens den anden Æg- 

 leder er tom. 



