370 



saaledes tumlede de om mellem Grenene i uskyldig Munter- 

 hed uden at ane, at der var en Fjende, nemlig en graa 

 Snog, i Nærheden, som ogsaa passede paa dem i al Stil- 

 hed. Pludselig greb den den ene af dem, kastede sit 

 Hoved tilbage fra den Green, hen ad hvilken den havde 

 ligget skjult, og holdt saaledes sit Offer svævende i Luf- 

 ten; Øglen var bleven greben lige bag ved Forbenene, 

 men ved en næsten umærkelig Flytning af sine Kjæber 

 fik Slangen snart dens Hoved i sin Mund, og ved en skifte- 

 vis Bevægelse af de to Kjæbesider havde den snart suget 

 sit Offer i sig, om man kan udtrykke sig saa; Forbenene 

 vare ingen Hindring, men en af Bagfødderne, der holdt 

 fast om en Green, vilde ikke gaae ned; et pludseligt Ryk 

 løsnede imidlertid Foden fra Grenen, og et Øieblik efter 

 forsvandt Halespidsen i Slangens Gab. — Den sorte 

 Snog træffer man overalt paa Jamaica, enten liggende 

 sammenrullet mellem de affaldne Blade, som Vinden har 

 samlet mellem Trærødderne, eller den glider hurtigt gjen- 

 nem Græsset i Udkanten af Skovene eller hænger ud af 

 Hullerne i Steengjærderne og lurer ubevægelig i Solskinnet 

 paa de Øgler, som besøge shge Steder. Skjøndt den ikke 

 er noget stort Dyr — c. 1^ Alen lang — er den kjæk 

 og vild, vender sig mod sin Angriber med Hovedet hævet 

 truende og vidt opspilet Mund, rede til at bide; den kan 

 under det derved opstaaede Sammenstød blive aldeles 

 rasende, i hvilken Tilstand den udspiler sin Halshud, saa 

 at den bliver ganske bred^og fremviser det hvide mellem 

 Skjællene, ligesom hos Brilleslangen. Skjøndt den ikke er 

 giftig, skal dens Bid dog bevirke, at Huden svulmer op 

 og smerter noget, og man fortæller, at naar Hundene an- 

 gribe den, hugger den altid efter deres Øine og at Blind- 

 hed ofte er Følgen deraf. I Anledning af denne Slange 



