375 



om sit Uheld — kan man antage, at c. 1400 Mennesker 

 aarlig blive ramte af disse Uhyrers Bid. At denne Slange 

 kan være saa farlig, begriber man let, naar man veed, at 

 den hører til den farligste Afdeling af Giftslangerne, de 

 ægte Giftslanger eller Hugorme, med den sammen- 

 trængte, muskelstærke Legemsbygning, det brede, hjerte- 

 formige Hoved, de stærkt udviklede Gifttænder og den 

 store Giftkjertel — som rulle sig sammen i en Spiral og 

 angribe deres Bytte eller Fjende med et pludseligt Spring 

 — men den hører tillige til de allerstørste i sin Gruppe, 

 da den naaer en Længde af over 3^ Alen, efter nogle 

 Angivelser endog 4^ Alen, med et Omfang af 4 — 5"; den 

 tilhører endelig en Slægt (Pilhovederne), hvis Arter 

 (f. Ex. den nordamerikanske »Vand-Moccasin-Slange« i 

 Sydens Rismarker) frygtes langt mere end de dorske 

 Klapperslanger, fordi de ikke som disse vente til man 

 fortrædiger dem, men angribe alt hvad de møde eller 

 som kommer i deres Nærhed. Deres Hørelse er fin, de 

 vaagne ved den mindste Lyd, og deres Øie er ligesom 

 Kattens indrettet til at see baade om Dagen og om Natten. 

 Schlegel udtrykker sig saaledes om denne Slægt: »alle 

 de bekjendte Arter opholde sig paa skovbevoxne eller 

 skyggefulde Steder og ynde især de mørke Skove og fug- 

 tige Enge. Skjulte i Græsset under Bladdynger eller Træ- 

 bark, bemærkes de ikke før end det er for silde ; fra deres 

 Skjul styrte de sig over ethvert levende Væsen, som for- 

 styrrer deres Ro, og J)ibringe det i deres Raseri det døde- 

 lige Stik. Den ulykkelige standser ubevægelig, overrasket 

 og stiv af Skræk ved det uventede Syn af sin lige saa 

 hæslige som frygtelige Fjende; berøvet Brugen af sine 

 Evner har han hverken Tid eller Kraft til at undflye det 

 uventede Angreb; Slangens Spring er ofte saa voldsomt, 

 at det rammer de øvre Legemsdele, og at man falder 



