378 



snart gjort; deres Spring er saa hurtigt, at Øiet bog- 

 stavelig ikke kan følge det. Efter nogle Beretninger (f. Ex. 

 Moreau de Jonnés)*) angribe de enhver forbigaaende, 

 ja forfølge ham stundom i en Række af lange Spring; 

 men Dr. Rufz, der har gjort dens hele Historie til Gjen- 

 stand for en vidtløftig Undersøgelse**; under sit Ophold 

 paa Martinique, benægter ligefrem, at den nogensinde 

 angriber, og betragter Fortællingerne om dens Forfølgelser 

 som udsprungne af Negerindernes opskræmte Fantasi. 

 Af de forskjellige Smaahistorier, som meddeles, fremgaaer 

 det dog tydeligt nok, at man ikke behøver at træde paa 

 den for at faae den til at hugge, men at enhver Forstyr- 

 relse af dens Ro er nok dertil. De kunne desuden 

 svømme, klattre lige op ad en Træstamme og reise sig 

 undertiden paa Halen i fuld Mandshøide. Det rette Øie- 

 blik til at angribe dem er inden de have faaet Tid til at 

 rulle sig sammen eller efter et forfeilet Spring, og Negerne, 

 der aldrig see dem uden at angribe dem, søge derfor ved 

 at drille dem, kaste med Steen o. s. v. at forhindre dem 

 i at indtage deres Forsvarsstilling eller at formaae dem 

 til at opgive den, men i Reglen forgjæves^; Slangen ind- 

 tager eller beholder koldblodig sin faste StilHng, indtil 

 den finder det passende at gaae over til Angreb ; et Smæk 

 med en Kjep er i øvrigt tilstrækkeligt til at gjøre det af 

 med den ved at knække dens svage Rygrad. Men Negeren 

 anvender ogsaa List; han nærmer sig forsigtig, fløitende, 

 skjult af Buskenes Blade, og lister en Løkke, dannet af 



') Monographie du Trigonocephale des Antilles on grande vipére-fér- 



de-lance de la Martinique. 1816. 

 ') Enquete sur le serpent de la Martinique (vipére-fér-de-lance, 



Bothrops lanceolé) seconde edition, Paris 1859. 



