En mærkelig Iagttagelse over en Eremitkrebs. 



et vil være vore Læsere bekjendt*), at der i alle Have 

 findes en Krebsdyrslægt, som skjuler sin bløde Hale eller 

 Bagkrop i døde Snegles Skaller, fastholder dem med sine 

 Halefødder og Bagbeen og slæber dem om med sig, hvor 

 den gaaer, skiftende dem med større alt som den voxer. 

 Man kalder dem Eremitkrebs eller Bernhardskrebs 

 (Pagurus). Det er ligeledes bekjendt, at forskjellige 

 polypagtige Dyr altid vælge disse af Pagurer beboede døde 

 Snegleskaller til Opholdssted, vistnok fordi Skallen giver 

 dem et bekvemt Stade, medensKrebsens Bevægelser føre dem 

 om i Vandet, sætte dette i Bevægelse omkring dem og 

 saaledes lette dem Bestræbelsen for at faae deres Føde. 

 Navnlig er der en bestemt Art af Krebs (Pagurus 

 Prideauxii) og en bestemt Art af Aktinie (Adamsia 

 palliata), som altid forekomme sammen; man skal van- 

 skehg finde et Exemplar af Paguren uden i en Skal, som 

 bærer en Adamsia, og omvendt. Der er saaledes et 

 meget inderligt Forhold mellem disse to Dyr, men det 

 synes at være endnu inderligere end man hidtil har troet; 



*) See f. Ex. dette Tidsskrift anden Række 3die Bd. p. 116 eller 4de 

 Bd. p. 134. 



