11 



Ædderkoppen tilsyneladende livløs, et villieløst Bytte for 

 Seierherren. Nu kommer imidlertid det vanskeligste Ar- 

 beide for Gravehvepsen; hyppigst er Ædderkoppen dræbt 

 langt fra Hvepsens Rede og det gjælder nu at faa den 

 slæbt derhen. Med Kjæberne og Forbenene tager den 

 fat paa sin Fjende, der oftere er tungere end den selv, 

 og forsøger at trække ham afsted; men nu begynder først 

 Vanskelighederne at stille sig iveien. Smaa Stene og 

 Jordophøininger, der for os ere saa smaa, at de ikke 

 genere vor Gang, blive for den til skarpe Fjeldrygge og 

 bratte Aase, Lyngens og Korallavens Forgreninger danne 

 et gigantisk Nætværk, ligesaa vanskeligt at trænge igjen- 

 nem, som Urskovenes Tykninger ere det for os, og en 

 lille Fordybning i Sandet, stor nok til at vi kunne fylde 

 den med vor Haand, bliver for den til den underfundigste 

 Faldgrube af Verden. Imidlertid synes Intet at kunne 

 gjøre den modløs, det gaaer bestandigt over Stok og 

 Steen, og kun af og til stopper den op i Farten, øien- 

 synlig for at samle Kræfter, uden dog derfor at tabe sit 

 IJytte af Sigte. Tager man pludselig Ædderkoppen fra 

 den, bliver den øiensynligt forbauset; i nogle Øieblikke 

 bliver den staaende, ligesom bedøvet ved denne sælsomme 

 Hændelse; men snart vækkes dens Energi, og den be- 

 gynger igjen sin eiendommelige Bevægelse, sammensat 

 halv af Flagren, halv af Løb, idet den uafladeligt dirrer 

 med Vingerne og vibrerer med Antennerne. Beholder 

 man Byttet, ophører den efter nogen Tid med sin Søgen; 

 men kaster man det i Nærheden af den, styrter den sig 

 med Lynets Fart paa det og fortsætter sin Vandring. 

 Stundom varer denne flere Timer, ja maaskee halve Dage, 

 alt efter Afstanden og Terrainets Ujævnheder. Man maa 

 her beundre ikke alene disse smaa Dvrs Kraft og Ld- 



