19 



dende Middagstid ikke lidet bidrager. I det Følgende 

 skal jeg stræbe at give en kort Skildring af nogle af de 

 meest fremtrædende og bedst iagttagne Arters Liv og 

 først give en Skildring af en af vore almindelige danske 

 Arter, Ammophila sabulosa. 



Det er ikke sjeldent, al man paa solvarme, aabne 

 Steder i vore Skove, især hvor en sandet Vei fører gjen- 

 nem et noget bakket Terrain, iagttager denne meget store, 

 ofte indtil halvanden Tomme lange Hvepse, som hurtig 

 og søgende flyver langs Veien, idet den snart sætter sig, 

 snart atter flyver op, naar man nærmer sig. Den er sort, 

 med et fløielsagtigt graaligt Skjær, og Bagkroppen, der er 

 temmelig langstilket og derpaa pludseligt køUeformig op- 

 svulmet, bærer et bredt rødt Baand. Denne dens Færden 

 paa Veie og Stier har givet Anledning til det tydske 

 Navn »Wegwepse«, medens jeg ikke kjender noget dansk 

 Trivialnavn paa den; jeg har kun een Gang været saa 

 heldig at see den arbeide, men da leed det alt mod Af- 

 ten, og jeg fik saaledes kun den sidste Deel af Arbeidet, 

 Hullets Tilstopning at see. For at bøde paa det Mang- 

 lende, skal jeg her gjengive et Udtog af en Iagttagelse af 

 den bekjendte Forstentomolog Ratzeburg. »Det var den 

 31te August om Morgenen Kl. 10, at jeg i Forsthaven, 

 paa Kanten af en Vei, hvor Solen ret brændte paa, iagt- 

 tog en Ammophila sabulosa, som sandsynligviis her nogle 

 Minuter i Forveien havde begyndt at arbeide paa sit Hul. 

 1 Begyndelsen stak den kun Hovedet ind og gravede med 

 Forbenene ; men saasnart Hullet var blevet dybt nok, krøb 

 den meget hurtig heelt ind i det; den gik forlænds ind 

 og kom baglænds tilbage ; derpaa saa jeg den rask at 

 flyve omtrent en 10 — 12 Tommer bort og da hurtig at 

 ile tilbage til Hullet, hvori den paa Ny krøb ind. Efterat 



2* 



