30 



og bliver næsten total. En saadan fuldkommen Lamheds- 

 tilstand er absolut nødvendig, hvor en 5 — 6 kraftige og 

 stærke Snudebiller spærres inde med en svag, blød Larve 

 i et snævert Rum; her vilde det ikke hjælpe, at de vare 

 halvdøde; thi ved de krampagtige Bevægelser af de tal- 

 rige Offre vilde Hvepselarven snart rives løs og knuses. 

 Grunden hvorfor Slægten Cerceris netop vælger Snude- 

 biller og Pragtbiller som Forraad, er altsaa af re en 

 physiologisk og anatomisk Natur, o^ medens Aar- 

 tusinder ere gaaede, inden Mennesket erkjendte og op- 

 fattede Nervebygningen hos disse Biller, har Instinktet 

 lært den første Cerceris, der optraadte paa Jordkloden, 

 mellem de Tusinder af Insekter, der omgive den, at vælge 

 de faa, hvis anatomiske Bygning er saaledes, at den be- 

 gunstiger deres Angreb. Foruden de to nævnte Familier 

 er der imidlertid to andre, der frembyde et lignende For- 

 hold, nemlig Stumpbillerne (Histri) og Skarnbassernes tal- 

 rige FamiUe; man kunde altsaa opkaste det Spørgsmaal, 

 hvorfor ingen af denne Families Repræsentanter udvælges 

 som Forraad. Hvad Stumpbillerne angaaer, da leve disse 

 i raadne animalske Stoffer, i iVIyreboer og overhovedet 

 paa Steder, der enten ere Hvepsene imod eller vanskelige 

 at komme til. Det samme gjælder om de Scarabæer, 

 der leve i Gjødning; de, som derimod leve paa Planter, 

 hele Oldenborrernes og Guldbassernes (Cetoniae) talrige 

 Afdeling , skulde man synes maatte tilbyde dem et pas- 

 sende Bytte; men her stiller disse Insekters ofte gigan- 

 tiske Størrelse en Skranke iveien for Hvepsernes Røve- 

 rier; hvad de mindre Former derimod angaaer, da synes 

 de ved deres Nervebygning og Planteliv at frembyde de 

 passende Betingelser, og at vi endnu ikke kjende noget 

 Exempel paa, at de efterstræbes, beroer vistnok paa de 





