34 



maa man indrømme , at [nstinktet er den væsenligste 

 Drivfjeder for Slægten Cerceris, saa bliver dette maaskee 

 i endnu høiere Grad Tilfældet med Slægten Sphex, hvis 

 Færden vi her i Grundtrækkene skulle gjengive. 



r Slutningen af Juli Maaned kommer Sphex flavi- 

 pennis frem af sine underjordiske Boliger, hvori den 

 har trodset en Vinters Kulde og Snefog. Man træffer 

 den hele Juli og August flyvende omkring paa Skjærm- 

 planter, især Eryngium campestre, hvis Blomstersaft 

 tjener den til Næring; det er dog ikke længe, at dette 

 sorgløse, omflakkende Liv varer; Omsorgen for Yngelen 

 gjør snart sit Krav gjældende, og allerede i Begyndelsen 

 af September seer man dem i en utrættelig Bevægelse 

 for at grave deres Boliger og proviantere disse. Dette 

 Insekt er ikke kræsen med Valget af Stedet, hvor den 

 vil anlægge sin Rede; en lodret Sandvæg, en steil ned- 

 faldende Brink er tilstrækkelig, kun maa den vende mod 

 Syd. Forresten tage de ingen synderlige Forholdsregler; 

 medens Cerceris'en anlægger saa faste og solide Celler, 

 at de hyppigt i det næste Aar benyttes af den kommende 

 Yngel, graver Sphex'en kun et Indgangsror, en Slags 

 Entrée, hvori den af og til udhviler sig efter sit Arbeide 

 og tilbringer Natten; denne Gang, der føres ind i en 

 Længde af 2 — 3 Tommer, bøier pludsehg af i en Vinkel; 

 fra denne udgaaer atter en tre Tommer lang Gang, som 

 ender i en Celle, hvis Længdeaxe ligger horizontal. Aab- 

 ningen til denne Celle er stor nok til at Sphex'en kan 

 passere ind i den med sit Bytte, og skjøndt dens Vægge 

 ikke ere tapetserede med noget Spind, seer man dog 

 tydeligt, at der er anvendt en særegen Omhu paa den. 

 Væggene ere glatte og ligesom polerede; alt Fremsprin- 

 gende er omhyggeligt udjævnet for ikke at saare Larvens 



