38 



men trods, at den maa mærke, at der er Nogen, der 

 driller den og skjøndt Eftertanken, hvis denne fandtes, 

 maatte lære den, at den gjorde rettest i strax at sikkre 

 sig sit Bytte, vedbliver den dog at lade det ligge et Øieblik 

 udenfor Aabningen. Her seer man den instinktmæssige 

 Drift lydelig og klar; 40 Gange gjentog Fabre Forsøget, 

 men Hvepsen vilde Intet læ-re , og dens vedholdende 

 Utrættelighed overvandt hans Taalmodighed. 



Hvorfor undersøger Hvepsen sin Bolig med en saa 

 haardnakket Udholdenhed, før den bringer Offeret ned? 

 Dette er et Spørgsmaal, som saa naturhg frembyder sig, 

 men som er hgesaa vanskeligt at besvare. xMaaskee vil 

 den see efter, om Alt er i Orden, om ikke Cellen er 

 forstyrret eller styrtet sammen, medens den har været 

 borte; maaskee frygter den, at en eller anden ubuden 

 Gjæst, en Parasit, enten har aflagt sit Æg i den eller 

 taget den i Besiddelse; alt dette kan forklare dens Besøg, 

 men ikke hvorfor den ufortrøden atter og atter fornyer 

 denne Inspektion, naar Byttet flyttes eller falder ned. At 

 det dog nærmest er Frygt for Parasiter, synes følgende 

 Iagttagelse at tyde paa. Midt imellem de omkringsvær- 

 mende og arbeidende Skarer af Sphex'er, fra hvilke andre 

 aarevingede Insekter i Regelen pleie at være udelukkede, 

 bemærkede Fabre en enkelt Tachytes nigra, som med 

 den største Koldblodighed sammenslæbte Smaasteen og 

 Sandkorn for dermed at lukke Indgangen til et Hul, der 

 i Størrelse, Form og Leie aldeles svarede til Sphexernes. 

 Den gik ved dette Arbeide aldeles rolig og ubekymret 

 omkring imellem de andre Hvepse, efterfulgt af en enkelt 

 Sphex, som med sine uroUge Bevægelser og ved sine 

 Forsøg paa at hindre den i Arbeidet, tydelig gav sig til- 

 kjende som den egentlige Eier af Boligen. Af og til 



