samme gjælder om Træhvepserne, kun at Ægget an- 

 bringes i Veddet, der her er Larvernes Næring; men allerede 

 hos Snyltehvepserne (Ichneumonerne) see vi Instinktet 

 paa et høiere Trin ; vel kunne ogsaa her Larverne strax 

 sørge for sig selv; men det er nu en levende Organisme, 

 der paa sin Side er begavet med Instinkt baade til at 

 forsvare sig imod og undgaae Forfølgelsen ; Vanskelighederne 

 stige, men dermed ogsaa Evnen til at kunne beseire dem. 

 Anderledes forholder det sig derimod, naar vi be- 

 tragte den anden Afdeling af de aarevingede Insekter, 

 Aculeaterne o: dem, hvis Læggebraad er omdannet til 

 et giftledende Stikkeredskab , altsaa et virkeligt Vaaben, 

 tjenende snart til Angreb, snart til Forsvar. Her er det 

 en Regel uden Undtagelse, at Larverne altid ere blinde, 

 fodløse, kort sagt aldeles ude af Stand til at føre et 

 selvstændigt Liv efter Fødselen; Moderen maa altsaa enten 

 opsamle et passende Forraad af Næringsmidler, et For- 

 raad, der kan strække til indtil Larven skal forpuppe sig, 

 eller den maa fodre Ungerne indtil Forpupningstiden kommer. 

 Det første Forhold træffe vi hos de parviis levende 

 Bier og Hvepser, kun med den Forskjel, at Bierne 

 indsamle vegetabilske Stoffer, Hvepserne derimod levende 

 Dyr til deres Boer, hvoraf naturligviis atter følger et høiere 

 udviklet Instinkt hos de sidste, da de baade skulle opsøge 

 og overvælde deres Bytte. Med det andet Forhold, Op- 

 fostringen af Yngelen, culminerer Instinktet; vi træffe dette 

 hos de i Stater levende Insekter, et i Dyreriget ene- 

 staaende Phænomen*), begrundet deri, at Hunnen er fieer- 



') Enkelte Pattedyr og Fugle (Bæveren, Republikaneren) forene sig 

 vel i Selskaber for at bygge deres Boliger; men det er et Colini- 

 liv, til et virkeligt ordnet Statsliv med et eller flere Overhoveder 

 kommer det ikke. 



