44 



• 



Kjæber griber den fat i en af Faarekyllingens to Hale- 

 traade; med sine kraftige Forbeen holder den sin Fjendes 

 Bagbeen nede, og medens dens Mellembeen knuge 

 Offerets gispende Sider, støtter den sine Bagbeen imod 

 Undersiden af Hovedet, saa at Halsens Bindehud kommer 

 til at gabe stærkt. Derpaa boier den sin Bagkrop lodret 

 ned, saa at den frembyder en uangribelig Flade for 

 Faarekyllingens Kjæber, og den giftige Braad bores første 

 Gang ned 1 Offerets Halshud, dernæst i Leddehuden bag 

 ved Forbryststykket, og endelig, saavidt man for Bevægel- 

 sens Hurtighed kan skjønne, endnu en tredie Gang i 

 Huden, der forbinder Mellem- med Bagbryststykket. I 

 samme Nu trækker Faarekyllingen Lemmerne krampagtig 

 til sig; den er en død, ubevægelig Masse, en levende 

 Skindød. Hos Cerceris Dufouriana, der angriber et Bytte, 

 hvis Nervesystem er concentreret, fordres kun eet Stik, 

 her derimod anvendes tre ; delte tyder paa en Sondring 

 af Nerveknuderne. Aabner man en FaarekyUing, da 

 vil man finde, at de tre Brystganglier ligge adskilte, kun 

 forbundne med de sædvanlige Længdestrænge; ogsaa her 

 viser Hvepsen sig at handle i fuldkommen Overeens- 

 stemmelse med den Skabnings Nervebygning, som den 

 angriber. 



'O' 



i 



Hermed skulle vi slutte denne Fremstillins: af en en- ^ 



kelt Side af en enkelt Insektafdelings Liv, idet vi troe, at 

 det med tilstrækkelig Klarhed fremgaaer, at her, som hos 

 alle enkelt eller parviis levende Insekter, er det Instinktet, 

 som ene raader for deres Bevægelser og Handlinger. 

 Vel har man paastaaet og fra forskjellige Sider søgt at 

 godtgjøre , at de i Stater levende Insekter skulde være i 

 Besiddelse af mere end et blot og bart Instinkt; men 

 her staae Iagttagelserne endnu for isolerede og ufuld- 



