57 



lige fra Canada til Virginien, og voxer især i Sumpe (de 

 saakaldte Tamarack-Swamps)*), 



Hvad den indre Bygning angaaer adskiller Lærken sig 

 fra de andre Naaletræer deri, at den allerede fra Slut- 

 ningen af det første Aar ikke har virksomme Terpentin- 

 gange i Barken. Disse erstattes i de følgende Aar af 

 smaa, fra hverandre fuldkommen sondrede Terpentinhuler, 

 saalænge nemlig Barken endnu er temmeUg glat og de 

 yderste af afvexlende tyndvæggede og tykvæggede Celler 

 bestaaende Lag falde af i Form af tynde Skjæl. Men fra 

 det 18de Aar begynder hele den cellede Deel af Barken 

 og de yderste Bastlag at danne en død, i tykke Skjæl af- 

 faldende Korkbark. Medens Barken saaledes i en ældre 

 Alder næsten ganske mangler Terpentingange — kun i 

 de indre Bastlag findes horizontale Gange — , saa er 

 Vedet, navnlig Kjærnevedet, saa meget desto rigere paa 

 Terpentin. Ved at gjennemskjære en Stamme komme vel 

 i Begyndelsen de fleste Terpentindraaber frem af den 

 hvide Splint, men senere vil en langt større Mængde flyde 

 ud af det brune Kjærneved. I Overeensstemmelse her- 

 med staaer den Maade, hvorpaa Terpentinen erholdes af 

 Lærken, navnlig i det Land, hvor Indsamlingen skeer 

 mest systematisk, nemlig i det sydlige Tyrol, hvor Lærke- 

 skovene bortforpagtes i dette Øiemed. Om Foraaret bores 

 i en Høide af omtrent en Fod over Jorden i de ældre 

 Træer med et Bor, som omtrent har en Tomme i Dia- 

 meter, et Hul lige til Midten af Stammen. Dette Hul 



*) Larix Kæmpheri, et meget smukt, 130' høit Træ, har hjemme i 

 China og blev først opdaget 1853 af den bekjendte engelske 

 Plantesamler Fortune. Larix Griffithli er endnu senere opdaget i 

 Himalaya, hvor den voxer i en Høide af 8—12000'. Den vil 

 muligviis kunne taale vort Klima. 



