58 



lukkes ved en Trætap, som slaaes fast ind i det, og om 

 Efteraaret udtages den Terpentin, der har samlet sig i 

 Løbet af Sommeren, med et Jern af en egen Form. 

 Tappen slaaes atter i Hullet og den følgende Sommer 

 kan man udtage Terpentinen paany. Paa denne Maade 

 behandles ethvert større Træ i Skoven. I Piemont der- 

 imod, og navnlig i Waldenserdalen, borer man i samme 

 Træ efterhaanden flere Huller paa den mod Syd vendende 

 Side i en Høide af 3 — 12 Fod over Jorden. I disse 

 Huller, der have en noget skraa Retning, sættes Trærør, 

 hvorigjennem Terpentinen tlyder i nedenfor stillede Kar, 

 som fra Mai til September tømmes Morgen og Aften. 

 Standser Udflydningen, bliver Hullet tilstoppet i 12 — 

 14 Dage; efter denne Tid begynder Terpentinen gjerne 

 at flyde paany. Et stort Træ skal aarlig — og det 

 i Løbet af 40—50 Aar — kunne levere 7 — 8 Pund 

 Terpentin; men Træer, der ere behandlede paa denne 

 Maade, faae ogsaa et slet Ved, der kun duer til Brændsel. 

 Derimod skulle de Træer, hvori der efter den i Tyrol an- 

 vendte Methode kun bores eet Hul — og navnlig naar 

 dette Hul stadig holdes tillukket — ikke derved faae et 

 meget ringere Ved; men Uddyttet af Terpentin er da og- 

 saa meget mindre. 



Hos de Naaletræer, hvor Terpentinen forekommer i 

 stor Mængde i de indre Vedlag, hvilket, som vi ovenfor 

 have seet, navnlig gjælder med Hensyn til Lærken, men 

 dog ogsaa finder Sted i en ikke ringe Grad hos Fyrren, 

 hidrører denne Terpentinrigdom ikke saa meget fra 

 Gangene i Vedet, men den grunder sig meget mere paa 

 den allerede forhen omtalte Indtrængen af Terpentinen 

 fra de ydre Bark- og Vedlag til de indre Dele af Stammen, 



