67 



Chr. , og Glasmaleriet, hvis forunderlige Virkning først 

 fremkommer ved det gjennemfaldende Lys, kan ikke vel 

 tænkes opstaaet før Glasvinduerne. Tvertimod er det 

 sandsynligt, at de farvede Ruder have fremkaldt Tanken 

 om at fjerne sig fra den stive Regelmæssighed og ved 

 friere Former opnaae en høiere Skjønhed. Naar Glas- 

 maleriet, denne smukke Konst, der kastede et saa romantisk 

 Lys gjennem den gothiske Kirkebygning, saae Dagen, er 

 temmelig uvist. Dog er det næppe ældre end det 10de 

 Aarhundrede. Om dets Hjemstavn ere de Lærde uenige. 

 Tydskerne beraabe sig med Stolthed paa et Brev (omtr. fra 

 999) fra en Abbed i Klosteret Tegernsee (Bayern) , hvori 

 denne takker en Grev Arnold for nogle tilsendte Glas- 

 malerier, og slutte Undersøgelsen saaledes: »Schiitzen wir 

 denn unsere Anspriiche auf die Erfmdung einer so herlichen, 

 in ihrer Wirkung geråde dem deutschen Gemiithe ver- 

 ståndlichsten und am meisten zusagenden Kunst als ein 

 deutsches Nationaleigenthum, mit allem Ernst vor fremd- 

 låndischen Antastungen!« (Gessert). De Franske stille en 

 gammel Flistoriograph fra 1052 i Marken, som forsikkrer, 

 at der paa hans Tid i Klosterkirken St. Benigne i Dijon 

 existerede et meget gammelt Vindue, der forestillede 

 den hellige Paschasia, og tilføie (Langlois): »La peinture 

 sur verre naquit en France , j'aime å le rappeler pour la 

 gloire de nos ancétres<«. 



De bedste Efterretninger om Glasmaleriets tidligste Tech- 

 nik forefindes i et gammelt Haandskrift af en Theophilus pres- 

 byter (sandsynligt fra 1 Ode — 11 te Aarh.), der nøiagtig beskriver 

 heleFremgangsmaaden. Dog mangle netop de Blade aflVIanu- 

 scriptet, der behandle Glassets Farvning. Charakteristisk f6r 

 Konstens ældste Periode (1000—1400) er det, at alt Glas var 

 farvet heelt igjennem. Det var derfor nødvendigt at sammen- 



5* 



