75 



Wilhelm af Brandenburg, som interesserede sig meget 

 for disse Arbeider, Kimckel 1600 Ducater i dette Øiemed. 

 Efter Afkølingen er Guldglasset næsten farveløst med et 

 topasguult Skær , men opvarmes det nu igjen svagt, 

 »løber« det hurtigt »an« : fra de opvarmede Steder ud- 

 breder sig gjennem hele Massen først en lyserød, derpaa 

 en mørk rubinrød Farve. Dette Phænomen er ikke af- 

 hængigt af Almosphæren, thi det foregaaer ligesaa godt i 

 et med Kulsyre eller Brint fyldt Rum; derimod finder 

 en meget lille Formindskelse i Vægtfylden Sted. Allerede 

 farvet Rubinglas kan ved Smeltning og langsom Afkøling 

 affarves og ved svag Opvarmning igjen faae sin Farve til- 

 bage. Skeer Afkølingen derimod meget hurtigt, er og 

 bliver det farveløst. Ved altfor stærk Varme bliver det 

 lysebrunt med et violet Skær og udskiller Guldkorn. Og- 

 saa disse Phænomener savne, ligesom de tilsvarende ved 

 Kobberglasset, endnu en tilfredsstillende Forklaring. Guld- 

 purpurets Farvekraft er temmelig betydelig. 1 Deel Purpur 

 farver 6, 9, 12 Dele Blyglas. Efter enkelte svage Antyd- 

 ninger hos Kunckel synes han endog at have kjendt det 

 røde Kobberforilteglas og at have været istand til at frem- 

 stille Dobbeltglas deraf, men i saa Fald var han sikkert 

 den Eneste paa sin Tid, der forstod denne Konst. 



Medens saaledes Glasmaleriet paa Fastlandet efter- 

 haanden gik sin Undergang imøde, hvilket navnlig kan sees 

 af de Restaureringer af gamle Malerier, som bleve foretagne, 

 holdt det sig noget længere i England, i Begyndelsen 

 baaret af nederlandske Konstnere , ja Englænderne ud- 

 viklede endog senere en egen Skole, hvis Eiendommelig- 

 heder imidlertid ikke vare heldige. De sammensatte 

 nemlig deres Malerier af lutter fiirkantede Plader, ligesom 

 almindelige Vinduer, hvorved naturligviis Blyet, som man 



