84 



Føden. I det Tilfælde, hvorom Talen er, vilde en stadig 

 Rugning sandsynligviis være aldeles umulig, fordi de sær- 

 egne Frugter eller Frø, hvoraf disse Fugle leve, snart 

 vilde blive opspiste i Omegnen af et hvilketsomhelst be- 

 stemt Sted, og baade Forældre og Unger maatte døe af 

 Hunger, naar de skulde blive der. Er denne Anskuelse 

 rigtig, maae Talegallahønsene bære sig ad, som degjøre; 

 de maae forlade deres Æg for at skaffe sig Livets Op- 

 hold — de maae grave dem ned for at sikkre dem mod 

 andre Dyrs Efterstræbelser, og hver Art gjør dette paa 

 den Maade, som bedst passer til de smaa Særegenheder 

 i dens Bygning.« 



»Naturhistoriske Skribenter pleie sædvanlig at tage 

 Dyrenes Levemaade og Instinkter som det engang Givne 

 og at 'betragte deres Bygning og Organisation som særlig 

 afpasset derefter. Men dette turde være en aldeles vil- 

 kaarlig Antagelse og den har den slemme Virkning at 

 kvæle Efterforskningen af de Særegenheder, som sæd- 

 vanlig henregnes blandt »Instinkter« og ansees for ube- 

 gribelige, men som en lidt nærmere Betragtning af det 

 paagjældende Dyrs Bygning og de særegne physiske For- 

 hold, under hvilke det lever, vil vise at være den nød- 

 vendige og logiske Følge af en saadan Bygning og af 

 saadanne Forhold. Jeg er afgjort af den Mening, at vi i 

 mange Tilfælde kunne paapege en slig nødvendig For- 

 bindelse navnlig hos Fuglene, og ofte med større Held 

 end i det Tilfælde, i hvilket jeg her har prøvet derpaa. 

 Men for fuldstændigen at kunne løse denne Opgave maae 

 vi tage vor Tilflugt til Darwins Grundsætning om »Na- 

 turens Opdrætning af fuldkomnere Racer« og vi behøve 

 da ikke at mistvivle om endelig at komme til en fuld- 

 stændig og sand »Instinktets Theorie.« 



