117 



bløde Bagkrop, som indeholder flere af Dyrets vigtigste Or- 

 ganer, vilde være for Fiskenes Efterstræbelser, seer man bedst 

 deraf, at den afgiver en meget god Madding paa Fiskekrogene. 

 Krebsen begraver den derfor i en tom Snegleskal, og paa 

 denne Artikel er der, som vi have seet, ingen Mangel; 

 ved visse af sine Baglemmer, som dertil ere særligt ind- 

 rettede, fastholder den med megen Styrke denne Skal, i 

 hvilken den endogsaa kan trække sig langt tilbage, som 

 Sneglen før den; den store venstre Klosax danner da 

 baade et Skjold for de øvrige indtrukne Dele og et 

 Vaaben, der kan vendes mod Angriberen, .Men Krebsen 

 kan ogsaa strække sine Been og sin Forkrop ud af 

 Skallen enten for at gribe sit Bytte eller for at krybe om- 

 kring, bestandig slæbende sit Hus med sig, som den ikke 

 vover at forlade uden for at ombytte det med et større, 

 alt som den voxer. At den skulde skaffe sig det ved 

 først at dræbe den oprindelige Bygmester og Beboer og 

 fortære ham, er en Mening, der savner al Grund; den 

 lever uden Tvivl ligesom Krabberne af Aadsel og fanges 

 derfor i Kuberne tilligemed »Kong'erne«, forskjellige Krabber 

 og andre Krebsdyr. Som Unge benytter den alle Slags 

 mindre Snegleskaller, men som voxen benytter den kun 

 »Kong'ens« og »Hornkong'ens«. 



De af Eremitkrebs beboede Snegleskaller yndes sær- 

 deles af forskjellige fastsiddende Dyr, som derved opnaae 

 baade en fast Basis for deres Existens og fri Befordring 

 omkring i Vandet, hvorved Fødens Erhvervelse lettes dem 

 betydeligt. I andre Have finder man stadigen Bernhards- 

 krebsenes Huse besatte med Aktinier; hos os er det 

 kun smaae Polypdyr*), der overklæde Skallerne med en 



*) Af Slægten Hydractinia. 



