124 



former*), Søpunge, Mosdyr, Polyper, Svampe, Balaner 

 osv. Ogsaa Hummere**) findes, men her i Sundet 

 i det mindste ere de sjeldne. — Det hele Antal af lavere 

 Dyrearter, som beboer Øresundet, er vel en 3 — 400. 



Tillad mig endnu at minde om, at det er denne 

 Dyreverden, hvis Physionomi jeg her har forsøgt at skildre, 

 som ernærer de Fiske, hvis Tangst er af saa stor Vigtig- 

 hed for os. Det er i dette Bælte, at der fanges Torsk, 

 Makrel, Sild, Rødspætter, Helleflyndere — kun i 

 Forplantningstiden trækker Fangsten sig nærmere ind mod 

 Land — af og til fanges ogsaa en Hai, Rokke, Havkat 

 eller Bredflab. Det er fortrinsvis i den dybere Deel af 

 vore Vande, at de nævnte Fiske »stryge hen ad Bunden«, 

 som Fiskerne sige, for at opsøge Orme, Krebsdyr, smaae 

 Skaldyr osv. Nogle af dem søge den saa at sige i Blinde, 

 idet de sluge alt af passende Størrelse, andre udvælge 

 sig tvertimod en ganske bestemt Slags Føde, som f. Ex. 



den nysnævnte Havkat ellerSøulv, 

 der ved sin mærkelige og eiendom- 

 melige Tandbesætning ligesom er 

 skabt til at gribe og knuse Eremit- 

 krebsen samt dens Snegleskal , i 

 Fig. 22. søuivens Tænder, hvilkcn deuue er saa vel beskyttet 

 mod de fleste andre Fiskes Angreb. Saaledes sætter 

 Naturen List over List og Magt over Magt. — Her i dette 

 Bælte er det ogsaa , at Fiskerne i Reglen sætte deres 

 Garn og Kroge og saaledes standse Fiskene i deres 

 Røvertog. Det er altsaa i Grunden denne Dyrevrimmel, 

 som Fiskeren ligegyldig eller med en Forbandelse slænger 



*) Anomia. 



') Astacus Gammarus (Homarus vulgaris) og »Bogstav-Hummeren« 

 (Nephrops norvegicus). 



