134 



eller varme Havstrømme bevirkede lave eller høie Varme- 

 grad, der bestemmer Havdyrenes Udbredning. Derfor 

 fortsætte saa mange nordeuropæiske Arter deres Udbredning 

 lige til Nordkap med den nordlige Green af Golfstrømmen, 

 medens den kolde Polarstrøm langs med Labrador, hvis 

 Affødninger de ved Isbjergenes Smeltning dannede New- 

 foundlandsbanker ere, have paatvunget Ny-Englands Kyster 

 et næsten grønlandsk Havdyreliv. Det er ogsaa velbe- 

 kjendt, at langs med Amerikas Vestkyst løber den sa-a- 

 kaldte peruanske Polarstrøm; først hvor denne dreier mod 

 Vest over mod Galopagos-Øerne, kan den tropiske, pana- 

 manske Fauna træde op. De zoologiske Provindser, som 

 man har opstillet efter det blot erfaringsmæssige Kjend- 

 skab til Havdyrenes Udbredning, stemme derfor paa en 

 overraskende Maade med det System af Linier, som ud- 

 trykke Loven for Havets forskjellige , af de constante 

 Strømninger afhængige Varmegrad, især naar man lægger 

 de Linier til Grund, som forbinde de Steder, der f. Ex. 

 i Løbet af den koldeste Maaned have samme Varmegrad. 

 Thi det er Kulden, som sætter Grændsen for Artens Ud- 

 bredning og en høi Varmegrad paa en anden Aarstid kan 

 ikke hjelpe den ud derover. 



De kunde endnu spørge: hvorledes ere disse zoo- 

 logiske Provindser forskjellige fra hinanden? og Svaret vil 

 da lyde, for saa vidt det her kan gives: i Reglen ved at de 

 ere beboede af forskjellige Arter. Dog denne Regel har 

 mange Undtagelser; selv det røde Hav og Japan f. Ex. 

 have adskillige Arter tilfælles , Middelhavet og den norske 

 Kyst ligeledes, ja selv Middelhavet og Ishavet. To til- 

 svarende Provindser af forskjellige Riger kunne ogsaa 

 have enkelte Arter tilfælles, f. Ex. den panamanske og 

 den vestindiske; derimod vil der oftere være en Slægts- 



