152 



Sol og Luft, — og det er saaledes let forklarligt, at de 

 efterhaanden kunne omdannes til flere hundrede Fod dybe 

 Afgrunde. løvrigt kan der næppe være Tvivl om, at alene 

 Ujevnheder i Dalbunden ofte maae give tilstrækkelig An- 

 ledning til Spalternes Dannelse, naar man erindrer, at 

 Gletscheren befinder sig i en jevnt nedadgUdende Be- 

 vægelse, og den Omstændighed, at Spalter af en meget 

 anselig Dybde oftere fremkomme aldeles pludseligt, synes 

 ogsaa at tale til Fordeel for denne Mening. — L'den 

 imidlertid at ville opholde os længere ved disse Afgrundes 

 Dannelsesmaade, ville vi nu gjøre en enkelt af dem til 

 Gjenstand for en speciellere Undersøgelse, og vi haabe ad 

 denne Vei at skaffe os et Indblik i Gletscherens Bygning, 

 der vil være af største Vigtighed med Hensyn til For- 

 klaringen af dens særegne Bevægelsesforhold. 



Det Første, der i saa Henseende tildrager sig vor 

 Opmærksomhed, er at Isen, langtfra at være eensartet, 

 tvertimod udmærker sig ved en regelmæssig Lagdeling, 

 der iøvrigt synes at udviskes meer og meer, efterhaanden 

 som man trænger ned i Gletscherens Dyb. Denne Lag- 

 deling svarer øiensynligt til Sneefaldets aarlige Periodicitet 

 i det øvre Gletscherbækken, og da Vinden om Sommeren 

 stadigt fører Støv og Sand op over de høiere Sneeregioner, 

 saa finder man i Reglen lislagene adskilte ved en tynd 

 Hinde af fine Støvpartikler. Skjøndt nu allerede dette 

 Forhold frembyder en ikke ringe Interesse, især da det 

 tillige giver en ny Antydning om Gletscherens Bevægelse 

 og de øvre Sneemassers successive Overgang til lis. saa 

 er dog selve de enkelte Lags Sammensætning af en endnu 

 større Betydning for hele Gletscherens Økonomie. Heller- 

 ikke i disse finde vi en eensformig lismasse, men Lagene 

 vise sig ved en nølere Betragtning at bet^taae af uregel- 



