156 



at skaffe sig nøiere Kundskab om Sagens egentlige Sam- 

 menhæng, mærker sig en elier anden fremragende Blok 

 saavelsom det Sted af den nærmeste Fjeldvæg, udenfor 

 hvilken den netop befinder sig, og nu besøger den fra 

 Tid til anden, saa vil han ogsaa see, at Blokken, skjøndt 

 den ligger fast i Morænen, efterhaanden har forandret sit 

 Sted i Dalen og da navnUg, at den er rykket længere 

 ned, end da han første Gang iagttog den. Denne Van- 

 dring kan han forfølge fra Uge til Uge — ja man kan 

 næsten sige fra Dag til Dag — og da han meget snart 

 overbeviser sig om, at Steenblokkenes Leie og Beskaffen- 

 heden af Gletscherens Overflade gjør en Nedgliden af 

 Morænerne umulig, saa er jo selve lismassens Bevægelse 

 saa bestemt godtgjort, at den ikke kan underkastes 

 nogensomhelst Tvivl, og vi kunne nu godt forstaae, at 

 Saussures Stige, som han under sin Vandring paa » mer de 

 glace« 1788 havde efterladt ved »Aiguille noire«, 44 Aar se- 

 nere havnede ^ Miil derfra ved »les Moulins«. Imidlertid 

 tilbyde Morænerne os ikke alene Leilighed til at bevise 

 Gletscherens Bevægelse paa en mere slaaende og mere 

 umiddelbar Maade end vi tidligere have været i Stand til, 

 men de give os fornemmehg et Middel til at bedømme 

 denne Bevægelses egenthge Natur, naar vi samtidig be- 

 stemme Stillingen af et større Antal Blokke paa forskjel- 

 lige Steder af Gletscheren. Det er navnlig den skotske 

 Naturforsker Forbes, der paa sine Toure i Schweiz og Sa- 

 voien har foretaget de herhenhørende Undersøgelser, og ved 

 sine omfattende Arbeider har han unægtelig opnaaet Re- 

 sultater, der fortjene den største Opmærksomhed. Glet- 

 scherisens Bevægelse svarer nemUg fuldkomment til det 

 rindende Vånds; den er raskere i Midten end ved Siderne 

 paa Grund af Gnidningsmodstanden mod Dalvæggene, den 



