171 



navnlig de af Prof. Forbes anstillede indtage en frem- 

 ragende Plads, have ogsaa godtgjort dette paa den meest 

 glimrende Maade. Uden her at kunne indlade os paa 

 Specialiteter ville vi kun bemærke, at de største Gletschere 

 eller som de her benævnes »lisbræer«- findes paa Fondal, 

 Sulitelma, Justedal og Folgefond, og at de paa den først- 

 nævnte mægtige Ryg, der netop gjennemskjæres af den 

 nordlige Polarkreds, naae saa langt ned, at deres Fod 

 beskylles af Atlanterhavets Vande. I Bygning og Udseende 

 stemme de nøie overeens med Alpegletscherne, men ad- 

 skille sig dog derved, at Firnmasserne paa Grund af Høj- 

 landets Form ere langt stærkere udviklede; thi medens vi 

 i Tyrol, Schweiz eller Savoien stedse ville finde et nogen- 

 lunde ligeligt Forhold mellem det øvre Sneebasin og den 

 egentlige Gletscher, saa er det første altid langt over- 

 veiende i Skandinavien. — At Alperne frembyde gunstige 

 Localiteter for Gletscherdannelsen hidrører deels fra, at 

 de mod Syd begrændses af Havet og den fugtige Poslette, 

 deels fra, at deres betydelige Høide tvinger den vistnok 

 temmelig tørre Nordenvind til at afgive den Fugtighed, 

 den endnu har tilbage, og paa de vældige Fjeldgrupper, 

 der beherskes af M. Blanc, M. Rosa, Bernina og Finster- 

 aarhorn, samt paa Oetzthalermassen i Tyrol dækkes Høi- 

 dalene af prægtige Gletschere , der have tjent til Udgangs- 

 punkt for Geognosternes Undersøgelser af dette Alpe- 

 verdenens interessante Phænomen. — Pyrenæernes 

 mindre anseelige Bjergland, der mod Syd begrændses af den 

 kastilianske Høislettes tørre Hedeegne, er derimod ikke 

 Gletscherdannelsen gunstig, og kim paa Nordsiden, hvis 

 Klima er fugtigere, findes ifølge Charpentier mindre lis- 

 masser udviklede, saasom navnlig paalMaladetta, Cabrioules 

 og Vignemale. 



