178 



Flodernes ndgraveude Kraft. 



(Af R. Schlagintweit i »Zeitschrift fiir allgemeine Erdkunde«.) 



tSlandt de Fremtoninger, som vel ikke ganske mangle 

 ved de europæiske Floder, men som dog især udmærke 

 de store tropiske Floder, høre de til visse Aarstider 

 periodisk tilbagevendende Forandringer i Vandmængden 

 og navnlig deres overordentlige udgravende Kraft (Ero- 

 sionsevne), hvorved Flodens Leie efterhaanden fordybes, 

 saa at det gradvis rykker bort fra den almindelige Over- 

 flade. Der er neppe noget andet Sted paa Jorden, hvor 

 saadanne Udgravninger fremtræde i en saa stor Maalestok 

 som i Indien og navnlig i Flodernes midterste og øvre 

 Løb i Himalaya og Tibet, og rigtigt opfattede ville de af- 

 give vigtige Tilknytningspunkter med Hensyn til Forkla- 

 ringen af mange geologiske og physisk-geographiske For- 

 hold. I Himalaya og Tibet have disse Udgravninger i 

 Almindelighed en Dybde af 1200 — 1500 engl. Fod, men 

 ofte over 2000 Fod, ja i enkelte Tilfælde, som i det ovre 

 Løb af Ganges, Satledsh. og Indus, naae de den over- 

 ordenlige Størrelse af 3000 Fod , eller med andre Ord : 

 disse Floders Leie laa her oprindelig 3000 Fod høiere 

 end nu , og hver af disse Floder har i Tidernes Løb 

 bortført et Lag paa 3000 Fods Mægtighed, deels af faste 

 Bjergmasser, deels af løse Jordlag. 1 Almindelighed er- 

 Flodleiets oprindelige Høide saa tydelig betegnet, at man 

 ved ligefrem Maalning kan bestemme Udgravningens Dybde. 

 I Lavlandet viser denne Flodernes Virksomhed sig paa 

 en anden Maade og Udgravningen er langt ringere, nem- 

 lig kun 80 — 120 Fod. Alle Floderne i den sydlige Deel 



