179 



af Indien, som Kaveri, Pener, Kistna og Godaveri og 

 ligeledes de i Central -Indien indtil Ganges -Sletten, have 

 alle et tydeligt betegnet Udgravningsleie , hvori to Trin 

 kunne adskilles, nemlig et, som betegner Flodens alminde- 

 lige Vandstand og et andet, Regn-Flodleiet, som angiver 

 Vandstandens største Høide. Regn-Flodleiet har ofte en 

 betydelig Størrelse ; det har saaledes ved det nedre Løb 

 af Ganges, Brahmaputre og Indus, hvor det almindelige 

 Flodleie kun er | Mil bredt, paa nogle Steder en Brede 

 af omtrent en iVIil. Jo mindre det almindelige Flodleie 

 er, desto større er forholdsvis Regn-Flodleiet. Dette 

 ligger tørt i de 9 Maaneder af Aaret og danner snart 

 frugtbare Marker, som ved Ganges og Dshamna, snart et 

 goldt og nøgent Bælte, dækket med flint Sand og Mus- 

 linger, som ved Indus og Satledsh. Allerede faa Dage 

 efter Regntidens Begyndelse sees Floden at stige over 

 sine Bredder, og Stigningen foregaaer nu fra Time til 

 Time, saa hurtig, at man ligesaa let iagttager den som ved 

 Havet i Flodtiden, indtil Floden omsider ganske udfylder 

 Regn-Flodleiet. Ved de ganske smaa Floder er den Foran- 

 dring , som foregaaer ved Regntiden , endnu meget mere 

 paafaldende; i Løbet af faa Dage seer man de smaa, kun 

 faa Tommer dybe Kanaler svulme til rivende Strømme, 

 der ofte frembyde store Vanskeligheder for Samfærdslen. 

 Oversvømmelser indtræde kun, naar Floden stiger over 

 det ofte af stelle Skrænter indesluttede Flodleie, men de 

 ere ved de indiske Floder sjelden saa betydelige, at de 

 foraarsage større Ødelæggelser. Deltadannelsen begynder 

 der, hvor Floden ved den periodiske Stigen gaaer noget 

 over Regn-Flodleiets fulde Høide; her indtræde regel- 

 mæssig tilbagevendende Oversvømmelser, som hvert Aar 

 omtrent have samme Udstrækning. At de ved Floderne 



