187 



De mere lysbehøvende Træer som Birken og Fyrren 

 kunne kun i deres Ungdom taale den tætte Stand. Allerede 

 i en tidlig Alder stille de sig lyst, det vil sige, Afstanden 

 imellem de enkelte Træer bliver saa stor, at Kronerne 

 ikke berøre hverandre , men ere ved flere Fods Mellemrum 

 fjernede fra hverandre, og de Individer, som ikke kunne 

 opnaae en saa fri Stilling gaae tilgrunde*). Derfor er en 

 Fyrre-, Birke- og Espeskov altid aaben. Det lukkede 

 Løvtag, som udmærker Bøge- og Granskoven, kjendes 

 ikke. Naar Træerne ved Udhugning stilles aldeles frit, 

 øver denne forandrede Stilling derfor ingen stor Indfly- 

 delse paa Kronens Form og Omfang eller paa Stammens 

 Tilvæxt, der vedbliver at være den samme, som da Træet 

 stod i den tætte Stand **). 



Da Træets nedre Grene undertrykkes af Mangel paa Moder- 



t^'æerncs For 



Lys, maa den samme Aarsag ogsaa gjøre det umuligt for hold 4;ii Op- 



de unge Træer at voxe under Modertræets Krone. 



Det er derfor eiendommeligt for Træerne, at Afkommet 



altid fjernes meer eller mindre fra Modertræet, og 



Afstanden imellem dem er ofte meget stor. Dette er 



ikke tilfældigt, men aldeles nødvendigt og følger af de 



Forhold, hvori Træerne staae til Lyset; thi da det unge 



Træ behøver lige saa meget Lys som Modertræet, følger 



deraf, at det ikke kan voxe i Modertræets Skygge, men 



maa befries derfra for at kunne leve. Hos Urterne skeer 



*) Paa en Tønde Land staaer der omtrent 140 fiundredaarige Bøge, 

 hvorimod af naturlige (ikke dyrkede) Ege kun henved 40, og dog 

 er Egen mindre lysbehøvende end Fyrren og Birken, som derfor 

 fordre en mere fri Stilling. 



*') Heraf fremgaaer, at disse Træer ikke ere saa skikkede til at danne 

 samlede Bevoxninger som de skyggetaalende Træer. 



