188 



det simpelthen derved, at Moderplanten døer, hvorved 

 den unge Plante faaer den fulde Nydelse af Lyset. 

 Modertræet har derimod en længere Tilværelse og ved- 

 bliver at leve i en lang Aarrække, efter at det har kastet 

 sine første Frø, og derfor maa Opvæxten altid fjernes 

 fra de gamle Træer; dette fremtræder stærkest hos de 

 mange Træarter, som have letbevægelige Frø og Frugter, 

 saaledes som Ask, Birk, Pil, Poppel, Elm o. s. v. Asken 

 er mee:et frugtbar ; dens bevingede Frugter føres af 

 Yinden trindt omkring i alle danske Skove, som staae 

 paa en god Jord, og spire i Lysninger og ved Skov- 

 kanterne; det Samme er Tilfældet med Palmepilens 

 ullede Frø. 



Ogsaa hos de Træer, som have tunge Frø t. Ex. 

 Bøg, Eg og Abild, er det nødvendigt, at Afkommet be- 

 fries fra Modertræets Skygge, hvilket vel kan skee derved, 

 at Frugterne flyttes af Dyrene, men i dyrkede Skove ud- 

 føres derved , at Modertræerne fjernes. I en sluttet 

 Bøgeskov kunne Træerne være nok saa frugtbare, Op- 

 væxten kan dog ikke komme frem. Kimen kan vel spire 

 under det tætte Løvtag, men ikke voxe, og komme 

 endog enkelte Planter frem, nyde de kun en sygelig Til- 

 værelse. Hvorledes kan da en saadan Bøgeskov forynges? 

 I den naturlige Bøgeskov skete det derved, at mange 

 Træer faldt om enten af Ælde, eller fordi de bleve kuld- 

 kastede af Stormen, hvorved der dannede sig Lysninger 

 i Skoven, hvori Nabotræernes Frø spirede, og hvor der da 

 dannede sig en Opvæxt. Naar Skoven derimod er under- 

 kastet en rationel Behandling, bringes den for Opvæxten 

 nødvendige Lysmængde tilveie derved, at der borttages 

 saa mange af de gamle Træer, at Frøet kan spire og 

 udvikle sig. 



