193 



trykkes. Heraf kunne vi forklare os, hvorfor de Skove, 

 hvor Bøgen endnu ikke har faaet Indpas, i Reglen ere 

 Blandingsskove , saaledes som Skovene paa Almindingen 

 paa Bornholm, hvis naturlige Bestanddele ere Avnbøg, 

 Eg, Birk og Esp. I Fortiden groede Birken og Fyrren 

 i Selskab med Egen i de danske Skove; thi om end 

 denne er mere skyggetaalende end de to andre , vil den 

 dog i Reglen ikke aldeles undertrykke dem. Anderledes 

 blev det, da Bøgen optraadte: hvor den voxede frodigt, 

 maatte Birken og Fyrren ligge under, alt som den sluttede 

 Bøgeskov dannede sig. Naar Træarterne af anden Klasse 

 t. Ex. Egen og Asken voxe i Selskab med Bøgen, da vil 

 denne altid trykke dem og hæmme den fuldstændige Ud- 

 vikling af deres Kroner; men Resultatet af Kampen er 

 uvist og afhænger af forskjellige Forhold. Hvor Jord- 

 bunden, Fugtigheden og Behandlingen af Skoven begun- 

 stige Egen og Asken, som kunne taale mere Fugtighed 

 og som behøve mere Lys, der ville disse Træer kunne 

 hævde deres Tilværelse. Staaer Skoven derimod paa en 

 Jordbund, der er rig paa Kalk og ikke lider af Fugtighed 

 eller af slet Behandling, som udbreder mere Lys i Skoven 

 end der er Bøgen tjenlig, da vil denne snart faae Bugt 

 med de andre Træarter, og Skoven blive en ren Bøgeskov. 

 Forresten er her ikke Stedet til at gaae nølere ind paa 

 disse Forhold, hvis omstændelige Beskrivelse hører hjemme 

 ved de enkelte Træarters Historie. 



Da de skyggetaalende Træarter saaledes formaae at under- Bestands- 

 trykke de mere lysbehøvende, fører dette til Forandringer 

 i Skovbestanden, saaledes at den ene Træart paa 

 naturlig Maade fortrænger den anden. I Moserne, 

 som ligge i Skovene, fortrænger Asken Ellen. I 



