196 



være blivende, maa den være dannet af skyggetaalende 

 Træarter, som under almindelige Forhold ere saa lave, 

 at de ikke formaae at overskygge Overskovens Træer, 

 som ere mere lysbehøvende. Det er altsaa skygge- 

 taalende Træarter med Tilbøielighed til at forme sig som 

 Buske, som mest egne sig til at danne Underskoven. Til 

 Overskoven egne sig især de lysbehøvende Træer; mere 

 bestemt kan Reglen stilles saaledes, at det Træ, som 

 danner Overskoven, ikke maa give saa megen 

 Skygge, som det, der danner Underskoven, da denne 

 ellers vilde undertrykkes. Endvidere følger heraf, at jo mere 

 skyggetaalende en Træart er, desto færre Træarter kunne stilles 

 under den, hvorimod under de mere lysbehøvende Træarter 

 mange Træarter kunne danne Underskoven. Under Egen 

 voxe Hvidtjørn, Lind, Naur, Tyst, Hassel, Avnbøg og 

 El. Alle disse syv Arter har jeg mere eller mindre hyppig 

 seet som Underskov under Egen. Under Asken vil man 

 finde de samme Træarter, som alle ere mere skygge- 

 taalende end Egen og Asken; derimod træffer man dem 

 ikke under Bøgen, thi de staae alle tilbage for denne i 

 Evne til at taale Skygge; herved kan man forklare en 

 iøinefaldende Forskjel mellem Sjællands Bøge- og Ege- 

 skove, i det nemlig de første i Reglen staae paa en 

 frodig Underskov, som aldeles mangler i Bøgeskoven. 

 Ja Bøgens Skygge er saa stærk, at selv af Urternes tal- 

 rige Flora er der kun faa, som kunne trodse dens 

 Skygge. Naar man vil underkaste Underskoven en kunstig 

 Behandling, idet man afkapper den, naar den truer med 

 at besvære Høiskoven, vil Skovdyrkeren faae et langt 

 større Udvalg af Træer til Underskov, idet selv Bøgen 

 kan voxe under Egen, naar den afdrives hvert tyvende 

 Aar eller oftere. Naar man nu efter Lysforholdene 



